ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 грудня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/26869/23	
Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИЛА:
У жовтні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2023 без індексації пенсії на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та від 24 лютого 2023 року № l68 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»;
– зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.09.2023 р. з індексацією пенсії на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач, як пенсіонер МВС України з січня 2000 року первинно отримував пенсію відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб” від 9 квітня 1992 року № 2262-XII. В подальшому, позивач переходив на пенсію за Законом України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ “Про пенсійне забезпечення” та з 01.09.2023 року знову повернувся до пенсії за Законом № 2262-XII. В протоколі від 01.09.2023 р. про перерахунок пенсії   позивача зазначено, що пенсія призначена в січні 2000 року. Проте, всупереч пунктів 2 постанови КМУ № 118 від 16.02.2022 р., та постанови КМУ № 168 від 24.02.2023 р. під час перерахунку пенсії позивача з 01.09.2023 року відповідачем не нарахована індексація до пенсії, що на думку позивача є протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області та стало підставою звернення до суду.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.
Доводами апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції проігнорував, що пенсія позивачу за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» призначалась з січня 2000 року. Апелянт вказує, що при перерахунку з 01.09.2023 спірні індексації на підставі постанов КМУ від 16 лютого 2022 року «Про індексацію пенсії та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» позивачу призначені; після виконання рішення суду у справі № 420/32285/23 з 01.09.2023 відповідач здійснив перерахунок зменшив відсоток пенсії та припинив нарахування та сплату спірних індексацій; при перерахунку пенсії з 01.06.2024 спірні індексації знову нараховані та сплачені позивачу; при перерахунку з 01.09.2024 відповідач здійснив перерахунок зменшив відсоток пенсії та припинив нарахування та сплату спірних індексацій. Зазначає, що вказані перерахунки наявні в матеріалах справи проте ним взагалі не надана належна правова оцінка.
Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем до суду не надано.
Відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорії незначної складності.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 05.01.2000 року була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі – Закон № 2262-ХІІ), що підтверджується мовою оригіналу «"ЗАКЛЮЧЕНИЕ о назначении пенсии по выслуге лет согласно с законом Украины "О пенсионном обеспечении военнослужащих и лиц рядового и начальствующего состава органов внутренних дел" от 09.04.92" ( а.с. 10,54).
12.04.2019 позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про припинення виплати пенсії за вислугу років з 01.05.2019 у зв`язку з переходом на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV) ( а.с. 58)
Згідно атестату про зняття з обліку № 578 від 22.04.2019 р. ОСОБА_1 знято з обліку у зв`язку із переходом на пенсію за іншим законом, а саме пенсію за віком згідно Закону № 1058-IV (а.с. 59)
Рішенням ГУ ПФУ № 154450000746 від 24.04.2019 ОСОБА_1   призначена пенсія за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.05.2019 (а.с. 47)
23.08.2023 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу з заявою вх. № 147 про перехід з пенсії за віком на пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ. 
Згідно атестату щодо виплати грошових коштів № 10638/05-16 від 10.08.2023, позивача знято з обліку у зв`язку із переходом на пенсію по Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсію за віком згідно Закону № 1058-IV виплачено по 31.08.2023.
Протоколом за пенсійною справою № 1503031130–МВС від 23.08.2023 року ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України № 2262-XII від 09.04.1992 року в сумі 9026,24 грн., яка обчислена з урахуванням 70% грошового забезпечення ( 6202,99 грн.), доплати 2000 грн. відповідно до постанови КМУ № 713 від 14.07.2021 року, підвищення та надбавки за особливі заслуги ( 25%) згідно Закону, компенсаційні виплати згідно постанови КМУ № 963 від 15.09.2021 р. (а.с. 28) 
Вважаючи дії відповідача щодо перерахунку пенсії з 01.09.2023 без урахування індексації пенсії згідно постанови КМУ № 118 від 16.02.2022 та постанови КМУ № 168 від 24.02.2023 року протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у період з 01.05.2019 року по 31.08.2023 року включно позивач отримував пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, то пенсія позивача підлягала індексації відповідно до положень цього Закону та Порядку № 124.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною другою  статті 19 Конституції України  встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах  закону  і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій  законом  формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Частиною 1  ст. 46 Конституції України  передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 01.01.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-ХІІ), чинний на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років (ч.1 ст.1 цього Закону).
Призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України (ст. 10 Закону № 2262-ХІІ).
Пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ).
Перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку ( частина перша ст. 63 Закону № 2262-ХІІ )
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (ч.4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ ).
У разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону (ч.1 ст.64 Закону № 2262-XII).
З огляду на вищевказані приписи чинного законодавства, органи Пенсійного фонду наділені повноваженнями щодо призначення і виплата пенсії особам з   числа осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ при наявності встановленої цим Законом вислуги на службі в органах внутрішніх справ, а також проведення перерахунку раніше призначених пенсій, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ.
Спірність питання у даній справі полягає у не згоді позивача з не нарахуванням пенсійним органом з 01.09.2023 року індексації до пенсії відповідно до пункту 2 постанови КМУ № 118 від 16.02.2022 р. та пункту 2 постанови КМУ № 168 від 24.02.2023 р. у зв`язку з переходом на пенсію за вислугу років за Законом України від 9 квітня 1992 року 2262-XII “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 05.01.2000 року по 30.04.2019 року включно позивачу була призначена та виплачувалась пенсія за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.
В подальшому, з 01.05.2019 року по 31.08.2023 року включно позивач отримував пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.
За заявою від 23.08.2023 року ОСОБА_1 про перехід до пенсії за вислугу років згідно Закону № 2262-ХІІ, пенсійним органом протоколом за пенсійною справою № 1503031130–МВС від 23.08.2023 року позивачу з 01.09.2023 року призначена   пенсія за вислугу років.
На момент первинного призначення з 05.01.2000 року позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ, редакцією статті 64 цього Закону № 2262-ХІІ було визначено, що призначені військовослужбовцям,   особам   начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів   населення".
У зв`язку із   необхідністю вдосконалення пенсійного забезпечення громадян,   визначення дати щорічної індексації пенсії та кола осіб, яким пенсії індексуються, 15.02.2022 було прийнято Закон України № 2040-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства» (далі - Закон № 2040-IX), яким, зокрема, статтю   64 Закону № 2262-XII було викладено в новій редакції.
Так, відповідно до статті 64 Закону № 2262-ХІІ, у редакції Закону № 2040-IX, яка застосовується з 01.03.2022, у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.
При цьому частиною другою статті 42 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) в редакції Закону № 2040-IX, яка застосовується з 01.03.2022, визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Порядком перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 (далі - Порядок № 124) визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 124 перерахунку підлягають пенсії, обчислені, зокрема, з урахуванням заробітку (грошового забезпечення), який визначено відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.
Таким чином, повноваження щодо визначення   розміру та порядку проведення   індексації пенсії шляхом її перерахунку через   збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у межах бюджету Пенсійного фонду надано Кабінету Міністрів України на виконання вимог частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, у зв`язку із чим з 2019 року Порядком   № 124, з метою визначення механізму проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески впроваджено, зокрема, формулу обчислення коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески.
При цьому, згідно із абзацом 2 пункту 5 Порядку № 124 кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022   № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі - постанова № 118) з 01.03.2022 було установлено, що перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14;
Також, пунктом 2 постанови № 118 установлено, що з 01.03.2022   розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
З метою реалізації пункту 8 розділу «Прикінцеві положення» Закону №   2710-IX Кабінет Міністрів України 24.02.2023 прийняв постанову № 168, пунктом   1 якої   установлено, що з 1 березня 2023 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.
Пунктом 2 постанови № 168 установлено, що з 1 березня 2023 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови № 118 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Тож, з метою забезпечення у 2021-2023 роках   проведення індексації пенсій для підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів Кабінет Міністрів України щороку у межах бюджету Пенсійного фонду України визначав розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, зокрема у 2021 році цей показник становив 1,11 згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2021   № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», у 2022 році - 1,14 згідно з постановою № 118, у 2023 році - 1,197 згідно з постановою № 168.
Системний аналіз вищевказаних законодавчих приписів свідчить про те, що як положеннями статті 42 Закону № 1058-IV, так і положеннями статті 64 Закону № 2262-ХІІ Уряду надано право визначати розмір, умови та порядок здійснення індексації пенсій.
Колегія суддів зазначає, що на момент повторного нарахування позивачу з 01.09.2023 року пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з переходом від пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на індексацію пенсії згідно положень статті 64 цього Закону № 2262-ХІІ, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, виникає при умові не перерахування пенсії за цим Законом та відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсії.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи те, що у період з 01.05.2019 року по 31.08.2023 року включно позивач отримував пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, то пенсія позивача підлягала індексації відповідно до положень цього Закону та Порядку № 124.
Крім того, колегія суддів вважає помилковою   позицією апелянта стосовно того, що в межах даних спірних правовідносин має місце саме «перерахунок пенсії», оскільки у розумінні ст. 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Натомість, позивачу з 01.09.2023 р. нараховано пенсію за вислугу років внаслідок реалізованого ним права щодо вибору пенсії згідно статті 7 Закону № 2262-ХІІ, що не відповідає поняттю перерахунок пенсії за ст. 63 Закону № 2262-ХІІ.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у позивача права на індексацію пенсії за вислугу років з 01.09.2023 року, з урахуванням пунктів 2 постанови КМУ № 118 від 16.02.2022 року та постанови КМУ № 168 від 24.02.2023 року, а відтак відсутні підстави для визнання оскаржуваних дій відповідача протиправними.
Щодо доводів апелянта про те, що при перерахунку з 01.09.2024 відповідач здійснив перерахунок, зменшивши відсоток пенсії та припинив нарахування та сплату спірних індексацій, колегія суддів зазначає.
Як вбачається з наданого апелянтом перерахунку пенсії з 01 вересня 2024 року йому була нарахована індексація базового ОСНП 2024 (19034,74*0,0796) – 1500,00 грн. (а.с. 85).
У зв`язку з чим такі доводи апелянта є безпідставними.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5  статті 328 КАС України.

Головуюча суддя:                                                                                          О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                             А.В. Бойко 

          Суддя:                                                                                                             А.Г. Федусик