ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8571/24 Справа № 175/3049/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Васюченко  О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Новікова  Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:
головуючого судді: Новікової Г.В. 
суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,
за участю секретаря Лопакової А.Д.
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського приватного підприємства «Чумаки» про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2023 року ОСОБА_1  звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування посилався на те, щоза договором оренди № 375 від 12.11.2013 року земельної ділянки з кадастровим номером 1221488000-01-001-0208 загальною площею 3,2900 гектарів, що знаходиться на території Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області який укладено із сільськогосподарським приватним підприємством «Чумаки» сплата орендної плати систематично проводиться не у повному обсязі. Підставою для розірвання договору оренди є статті 526,629,651 ЦК України,ст141 ЗК України,т.32 закону України» Про оренду землі» та пункт 15.5 статті 15 договору оренди.
Просив розірвати зазначений договір оренди.
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції. Вважає, що судом безпідставно було відмовлено йому у задоволенні   клопотання про витребування у відповідача оригіналу документів, які свідчать про дату, час і розмір виплачуваної його матері ОСОБА_2 і йому орендної плати, починаючи з моменту підписання договору оренди № 375 до поточної дати. Судом не було постановлено судового рішення (ухвали) про відмову в задоволенні його клопотання про витребування доказів. 
Сільськогосподарське приватне підприємство «Чумаки» є юридичною особою і зобов`язане мати кабінет в підсистемі «Електронний Суд». Суд не забезпечив направлення ухвали про відкриття провадження у справі на адресу відповідача СПП «Чумаки».
Вважає, що він довів,що Орендар СПП «Чумаки» порушувало і порушує умови договору оренди, а саме: орендна плата виплачується без урахування індексів інфляції. Орендодавець умисно змінив адресу, орендну плату йому передає особа без статусу і взагалі без повноважень, у місці де немає ні канцелярії, ні відповідальної особи, яка змогла б отримати заяву від нього, тобто повністю відсутня комунікація. 
Відсутність ухвали про закриття підготовчого засідання та призначення цивільної справи до судового розгляду справи по суті – це те порушення вимог процесуального законодавства, яке є підставою для скасування рішення суду, постановленого за результатами розгляду справи по суті. 
27 квітня 2023 року він передав керівнику СПП «Чумаки» через довірену особу СПП «Чумаки» заяву про збільшення орендної плати, починаючи із січня 2022 року – до розміру 20 000 гривень. Його заява була мотивована тим, що до 2021 року земельна ділянка була в оренді СПП «Чумаки», а починаючи із 2021 року орендарем земельної ділянки стало Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДМАКС-ФІНАНС».
Розмір орендної плати, що виплачувався в СПП «Чумаки» його матері, починаючи із 2020 року майже вдвічі менший від тієї орендної плати, яку їй пропонували партнери СПП «Чумаки» та які орендують належну особисто йому земельну ділянку з кадастровим номером 1221488000:01:001:0209 площею 3,1800 гектарів, розташовану поруч із земельною ділянкою, яка дісталась йому у спадок від матері. 
Орендарем СПП «Чумаки» порушено умови договору, які є істотними, зокрема: виплата орендної плати не в повному обсязі; зміна адреси без повідомлення «Орендодавця»; відмова від спілкування з «Орендодавцем» у спосіб, визначений договором оренди; відмова від спілкування з «Орендодавцем» позбавила «Орендодавця» отримати те, на що він розраховував при укладенні договору. 
Укладаючи Договір оренди, учасники Договору домовились про таке, і вказано це в розділі «15. Обставини непереборної сили» : 15.5 У випадку якщо обставини непереборної сили тривають більше трьох місяців, кожна із сторін має право ініціювати розірвання Договору шляхом направлення іншій Стороні письмового повідомлення не менш ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати розірвання договору. При цьому штрафні санкції не сплачуються, а збитки не відшкодовуються. Правовий висновок щодо застосування норм права зроблено у аналогічній справі в Постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року по справі № 375/278/20. 
Він як орендодавець, ініціював розірвання договору оренди земельної ділянки, а керівництво СПП «Чумаки» ухиляється від виконання своїх обов`язків. Саме тому і саме цей пункт спірного договору оренди земельної ділянки і є законною підставою для Орендодавця для звернення з вимогою про розірвання договору оренди. 
В судове засідання з`явилися ОСОБА_1 та представник Сільськогосподарського приватного підприємства «Чумаки»-адвокат Сіроченко А.В..
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню  з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване право, проте позивачем не доведено наявність істотних порушень умов договору оренди.
Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права. 
Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Частинами третьою та четвертою статті 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
Згідно пункту 13.4 договору оренди земельної ділянки від 12 листопада 2013 року договір може бути припинений шляхом його розірвання лише за взаємною згодою сторін.
Одностороннє розірвання цього договору не допускається,за винятком випадків,передбачених чинним законодавством України (пункт 13.5 договору).
Судом першої інстанції встановлено, що 12.11.2013 року ОСОБА_2 уклала з сільськогосподарським приватним підприємством «Чумаки» договір оренди належної їй на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером 1221488000-01-001-0208 загальною площею 3,2900 гектарів, що знаходиться на території Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області строк на 15 років. 
Відповідно до пункту 4.1. Договору оренди земельної ділянки річна плата за оренду за цим договором становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на момент підписання договору, визначеної на підставі довідки управління Держземагенства у Дніпропетровському районі від 29.08.2013 року №5340, згідно якої нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 81 169, 35 грн.
Згідно пункту 4.2. орендна плата сплачується Орендарем у грошові формі або у натуральній формі сільськогосподарською продукцією. У грошовій формі сума орендної плати становить 4 058, 45 грн. без ПДВ на рік. Понад встановлений розмір оренди Орендарем сплачується сума, яка дорівнює розміру податку на доходи Орендодавця, що сплачується Орендарем згідно чинним законодавством. При оплаті орендної плати у грошовій формі остання підлягає сплаті готівкою через касу Орендаря або у безготівковій формі на банківський рахунок Орендодавця, вказаний останнім Орендарю у письмовій формі. Обов`язок з`явитися для отримання орендної плати готівкою або повідомити Орендарю банківські реквізити для безготівкового перерахування коштів покладається на Орендодавця.
За пунктом 4.3 у випадку укладання цього Договору на строк 15 календарних років та більше сума річної орендної плати збільшується на 10 % кожні п`ять календарних років безперервної дії цього договору оренди.
Орендна плата сплачується Орендарем до 31 грудня кожного року дії Договору (пункт 4.4. Договору).
Пунктом 4.5 Договору оренди земельної ділянки передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата за перший та останній рік сплачується в розмірі, розрахованому пропорційно фактичному строку перебування земельної ділянки в оренді у відповідному році, виходячи з розміру річної плати за оренду, визначеного в пункті 4.1 та пункті 4.2 цього Договору.
Відповідно до видаткового касового ордеру від 22 жовтня 2021 рокуОСОБА_2  було виплачено 7600 грн., підстава: земельний пай за 2021 рік. Сума орендної плати за договором становить 4058, 45 грн.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Спадкоємцем після її смерті є позивач по справі, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12 квітня 2023 року.
17 квітня 2023 року ОСОБА_1 , як спадкоємцю, була виплачена орендна плата в сумі 7600 грн. за 2022 рік, що підтверджується видатковим касовим ордером від 17.04.2023 року.
Згідно зі статтею 15 Закону України "Про оренду землі"  істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
Таким чином орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, є однією із істотних умов договору.
Статтею 21 цього Закону передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, розмір якої, умови і строки внесення встановлюються за згодою сторін у договорі (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України) та обчислення якої здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором.
Отже, за загальним правилом індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки. 
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до пункту 4.5 договору оренди земельної ділянки передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. 
Згідно пункту 4.2. сума орендної плати у грошовій формі становить 4 058, 45 грн. на рік. Згідно видаткових касових ордерів орендодавцеві було виплачено 7600 грн. в 2021 році та таку ж суму в 2022 році, що свідчить про застосування індексів інфляції до визначеного договором розміру орендної плати.
Звертаючись із позовом до суду,  ОСОБА_1  зазначав що підставою для розірвання договору оренди землі є  виплата орендної плати не в повному обсязі без проведення індексації; зміна адреси відповідача без повідомлення «Орендодавця»;  відмова від спілкування з «Орендодавцем» у спосіб, визначений договором оренди; настання обставин непереборної сили-оголошення військового стану.    
Систематична несплата орендної плати (два та більше випадки), а також систематична сплата орендної плати не в повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору.
Несплата орендної плати з урахуванням індексу інфляції, у тому числі систематична, може бути підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки, як істотне порушення умов договору. Тлумачення пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати загалом, так і її виплату в розмірі, меншому від визначеного договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо)
Судом першої інстанції встановлено, що сплата відповідачем орендної плати за земельну ділянку з урахуванням індексації підтверджується видатковим касовим ордером від 17 квітня 2023 року, та видатковим касовим ордером від 22 жовтня 2021 року.
До своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , орендну плату за договором отримувала ОСОБА_2 , доказів не отримання нею орендної плати з урахуванням індексації за життя, позивачем не надано, який лише з 12 квітня 2023 року, отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку, та став її власником.
ОСОБА_1 за видатковим касовим ордером від 17 квітня 2023 року, особисто отримав 7600 гривень орендної плати за вищевказаним договором.
Індексація  нормативної грошової оцінки  земельної ділянки з урахуванням індексів інфляції умовами договору не передбачена.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те ,що доводи позивача про систематичну виплату орендної плати не в повному обсязі з моменту реєстрації договору оренди, з урахуванням індексації та індексів інфляції не підтверджується матеріалами справи, та фактичними обставинами, встановленими судом.
Зміна адреси відповідача без повідомлення «Орендодавця» не є таємницею та не є істотним порушенням, яке є обов`язковою підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки.
Також як на підставу розірвання договору оренди землі позивач посилався на пункт 15.5 Договору, на обставини непереборної сили - наявність військової агресії.
Пунктом 15 договору оренди визначено обставини непереборної сили», де в п.15.1 зазначено,що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором,якщо воно з`явилося слідством обставин непереборної сили: пожежі, повені, землетруси, війна, страйки ,військові дії, цивільні безлади та інші дії чи бездіяльність, що кваліфікується як обставини непереборної сили.
У випадку якщо обставини непереборної сили тривають більше трьох місяців, кожна із сторін має право ініціювати розірвання Договору шляхом направлення іншій Стороні письмового повідомлення не менш ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати розірвання договору. настання обставин непереборної сили-оголошення військового стану (пункт 15.5 Договору).
Судом першої інстанції правильно зазначено, що військова агресія не позбавила сторони можливості виконувати обов`язки за укладеним договором, так як земельна ділянка передана в оренду,використовується відповідачем та сплачується орендна плата позивачеві за використання земельної ділянки. Тобто відсутні умови непереборної сили, визначені договором. 
За встановлених обставин суд першої інстанції правильно встановив, що відсутні обставини, які б свідчили про неможливість досягнення позивачем як стороною договору оренди мети договору (отримання плати за оренду земельної ділянки) та неотримання того, на що розраховував орендодавець, укладаючи спірний договір, тобто не вбачається істотного порушення умов договору оренди. 
Посилання на те, що ухвала про відкриття провадження не була направлена на адреси учасників справи та те, що 09.11.2023 року суддею було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду на 08.12.2023 року, а сама ухвала про це була внесена до компютерної програми 21 грудня 2023 року, зазначені порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення, не можуть бути прийнятими до уваги.
Відповідно до положень стаття 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
2. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
3. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо:
1) справу розглянуто неповноважним складом суду;
2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;
3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;
4) суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі;
5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні;
6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;
7) суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Зазначені в апеляційній скарзі обставини не призвели до неправильного вирішення справи та не є підставою для скасування законного по суті спору рішення.
Інші доводи апеляційної скарги  не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі
доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.        
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення немає.

Керуючись ст.ст. 368, 375, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: