УХВАЛА
 
01 листопада 2024 року
м. Київ
справа № 296/3311/23
провадження № 61-14247 ск24
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 23 травня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції в Житомирській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 23 травня 2024 року,залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного судувід 25 вересня 2024 року, у задоволенні позову   ОСОБА_1  відмовлено.
25 жовтня 2024 рокудо Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» Мелешко С. А.подав касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просив їх скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постановах Верховного Суду від 22 квітня 2024 року у справі № 279/1834/22,                 від 15 червня 2021 року у справі № 204/6541/16-к, від 13 грудня 2021 року у справі № 754/2818/20, від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16, тощо (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Крім того, як на підставу касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник посилається на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні).
Разом з тим, заявник не обґрунтовує необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, тому суд відхиляє посилання на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, як підставу касаційного оскарження.
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
У суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
Витребувати із Корольовського районного суду м. Житомира цивільну справу                            № 296/3311/23 за позовом  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції в Житомирській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.  
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                     О. В. Білоконь
       О. М. Осіян
       Н. Ю. Сакара