ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

                                                                                          Головуючий І інстанції: Білова О.В.
17 грудня 2024 р. 	Справа № 520/25098/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Спаскіна О.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника позивач ОСОБА_1 – адвоката Юрченка Віктора Володимировича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -
В с т а н о в и в:
11.09.2023 представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Юрченко В.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) від 01.08.2023, прийняту у формі Довідки № 2368, якою було визнано придатним до проходження військової служби ОСОБА_1 ;
- зобов`язати військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_3 провести медичний огляд (обстеження) ОСОБА_1 на предмет придатності до проходження військової служби відповідно до вимог законодавства.
В обґрунтування позовних вимог представник позивач, що постановою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.08.2023, прийнятої у формі Довідки № 2368 визнано придатним до проходження військової служби в лавах ЗСУ ОСОБА_1 . При проведенні медичного огляду ОСОБА_1 лікарями ВЛК в порушення вимог п. 3.4 Положення № 402 не було отримано результати загального аналізу крові, сечі, не визначено групу крові та резус-фактор (військовий білет у ОСОБА_1 відсутній). У картці обстеження та медичного огляду відсутні відмітки щодо результатів додаткових методів обстеження, вказаних у п. 9 картки: біохімічного аналізу крові, серологічного аналізу крові, інші дослідження. Висновок про придатність ОСОБА_1 до проходження військової служби було зроблено без наявності вказаних аналізів (обстежень), а також інформації з психоневрологічного, протитуберкульозного, шкірно-венеричного та наркологічного закладу. На скарги ОСОБА_1 лікарям ВЛК з приводу хронічних постійних болів у колінних суглобах, наслідком яких є обмеженість у рухах (важко повільно сісти, встати), лікарі не звернули увагу, при цьому не маючи результатів будь-яких аналізів (обстежень), проведення яких передбачено п. 3.4 Положення № 402, та не призначивши будь-яких додаткових досліджень з метою встановлення дійсного стану здоров`я ОСОБА_1 , проведення яких передбачено Положенням № 402 та Додатком 13 р. 9 до нього, ВЛК винесла Постанову, якою визнала позивача придатним для проходження військової служби. Незважаючи на всі скарги ОСОБА_1 , ВЛК не витребувала медичну картку амбулаторного хворого, що є порушенням п.3.5 Положення № 402.. 
Заперечуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , у відзиві  ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначає, що ОСОБА_1 відповідно до п. 3.4 Положення перед оглядом було проведено загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (ІІЬяА»), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (апІІ-НСУ), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (ІНУ); визначено групу крові та резус-належність, проведено рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не досяг 40 років на момент медичного обстеження, вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор не проводились. Отже, твердження представника позивача про порушення вимог п. 3.4. лікарями ВЛК є безпідставними та не відповідають дійсності. Під час обстеження ОСОБА_1 у наданній членам ВЛК ТЦК та СП медичної карти амбулаторного хворого за формою № 025/о та виписок не було потреби, так як необхідна інформація була у наявності в ЕСОЗ, що і передбачено п. 3.5. Положення, відповідно правова процедура проходження медичного огляду не порушена і здійснена згідно з нормами чинного законодавства. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Висновок суду вмотивований тим, що доводи позову про те, що відповідачем при проведенні медичного обстеження позивача не було отримано результати загального аналізу крові, сечі, не визначено групу крові та резус-фактор, не проведено біохімічний аналіз крові та інші, не беруться судом до уваги як належні, з огляду на те, що докази проведення вказаних досліджень та їх результати надані до матеріалів справи, а відтак проводились відповідачем.
Також суд зазначив, що представник позивача підтвердив обставини об`єктивної неможливості як витребування медичної картки позивача, так і неможливість її надання позивачем, оскільки вона знаходиться на окупованій території.
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі представник позивач ОСОБА_1 – адвокат Юрченко В.В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги адміністративного позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги представник позивача зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин пункт 3.5 Наказу № 402 встановлював обов`язок військового комісаріату на всіх військовозобов`язаних отримувати дані із психоневрологічних, протитуберкульозних, шкірно-венеричних диспансерів, наркологічних закладів (на тих хто перебуває на обліку у вказаних диспансерах, закладах, - витяг з історії хвороби), на осіб, що визнані інвалідами, - дані з органів соціального забезпечення, також медичну картку амбулаторного хворого (обліково форма МОЗ України № 025) з поліклінік та медико-санітарних частин за місцем проживання, роботи або навчання.
Також представник позивача зазначив, що в матеріалах справи міститься Картка № 2368 обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 , з якої вбачається, що під час проведення медичного огляду у лікарів були відсутні будь-які дані щодо біохімічного аналізу крові (глюкоза, білірубін, вміст АЛТ, загальний білок) та серологічного аналізу крові (ВІЛ, гепатит В, с, кардіо – лепиновий антиген). Наявність довідок про результати аналізів ОСОБА_1 станом на 01.08.2023 жодним чином не спростовують того факту, що дані аналізів не були зазначені в Картці № 2368, а отже в свою чергу була порушена процедура проведення медичного огляду. Більш того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані стосовно того, що ОСОБА_1 було проведено аналіз крові на вміст вірусу ВІЛ, гепатиту В та С. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду, - без змін. Також відповідач зазначив, що про повноту медичного обстеження та відсутність скарг на стан здоров`я ОСОБА_1 свідчить така обставина як особисті підписи позивача на картці № 2368 обстеження та медичного огліду, а саме під пунктом 11 позивачем зазначено, що «інформація щодо стану його здоров`я надана ним у повному обсязі. Позивач попереджений про надання неповної та недостовірної інформації. На Д обліку не перебуває, інвалідності не має».
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).
За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.
Судом установлено, що за результатами медичного огляду позивача ОСОБА_1 військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 01.08.2023 видана довідка № 2368, відповідно до якої позивач визнаний придатним до проходження військової служби (а.с. 5).
З копії картки обстеження та медичного огляду № 2368 встановлено, що під пунктом 11 ОСОБА_1 проставлено підпис: «інформація щодо стану його здоров`я надана ним в повному обсязі. Попереджений про надання неповної та недостовірної інформації. На «Д» обліку не перебуває, інвалідності не маю».
За результатами проведеного огляду ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 зробила висновок про придатність позивача до військової служби.
Відповідно до картки обстеження та медичного огляду, ОСОБА_1 проведено загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg»), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-НСV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (ІНУ); визначено групу крові та резус-належність, проведено рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. (а.с. 43-49).
Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, перевіряючи рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Правове регулювання щодо даних правовідносин передбачене Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно із ч. 2 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Частиною 3 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Згідно ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату.
Частиною 2 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ визначено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.
Відповідно до ч. 13 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ військовозобов`язані, які, зокрема, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями під час проведення мобілізації проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується Міністерством оборони України та центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями.
Підпунктом «б» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби під час дії воєнного стану здійснюється: за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.
Відповідно до частини десятої статті 2 Закону № 2232-ХІІ та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі по тексту - Положення № 402).
Відповідно до п. 1.1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
За правилами п. 1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза це: медичний огляд, зокрема, військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Пунктом 2.1 розділу І Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (п. 2.4.10. розділу І Положення № 402).
Аналіз викладених норм права свідчить про те, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, передбачених п. 1.1 розділу І Положення № 402, зокрема, з метою визначення ступеня придатності до військової служб, за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК. 
Пунктом 1.1 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Відповідно до п. 1.2 розділу ІІ Положення № 402 Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).
Відповідно до пункту 3.1. розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.
Згідно з пунктом 3.2. розділу ІІ Положення № 402 військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення.
Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.
Перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться рентгенологічне (флюорографічне) обстеження органів грудної клітки, загальний аналіз крові, визначаються група крові та резус-належність (особам, у яких немає відповідної відмітки у військовому квитку), ЕКГ, дослідження сечі. Особам, яким більше 40 років, обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор  (п. 3.4 розділу ІІ Роложення № 402).
Відповідно до пункту 3.5. Положення № 402 до початку огляду військовий комісаріат на всіх військовозобов`язаних отримує дані із психоневрологічних, протитуберкульозних, шкірно-венеричних диспансерів, наркологічних закладів (на тих, що перебувають на обліку у вказаних диспансерах, закладах, - витяг з історії хвороби), на осіб, що визнані інвалідами, - дані з органів соціального забезпечення, також медичну картку амбулаторного хворого (облікова форма МОЗ України  № 025) з поліклінік та медико-санітарних частин за місцем проживання, роботи або навчання.
Зазначені документи з відомостями із вищевказаних диспансерів (закладів), а на офіцерів і прапорщиків (мічманів) запасу також особові справи військовий комісаріат до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.
Відповідно  до пункту 3.8 розділу ІІ Положення № 402, за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов: «Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «Обмежено придатний до військової служби»; «Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю (вказати спеціальність)»; «Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю (вказати спеціальність)»; «Придатний до військової служби».
Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:
«Придатний до військової служби»;
«Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)»;
«Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку».
Відповідно до пунктів 20.1-20.2. розділу ІІ Положення № 402, постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.
Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).
Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК.
Порядок проведення медичного огляду військовослужбовців визначений у главі 6 розділу ІІ Положення № 402. Так, відповідно до п. 6.8  на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - історія хвороби.
Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.
Судом встановлено, що військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_3 01.08.2023 прийняла постанову, оформлену довідкою № 2368, про придатність ОСОБА_1 до військової служби.
Перед оглядом ОСОБА_1 , 01.08.2023 проведено загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsАg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-НСV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначено групу крові та резус-належність, проведено рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. 
Відтак, доводи позову про те, що відповідачем при проведенні медичного обстеження позивача не було отримано результати загального аналізу крові, сечі, не визначено групу крові та резус-фактор, не проведено біохімічний аналіз крові та інші, не беруться судом до уваги, з огляду на те, що докази проведення вказаних досліджень та їх результати надані до матеріалів справи, а відтак проводились відповідачем.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог п. 3.5 Положення № 402, згідно з яким на військкомат покладається обов`язок витребування медичної документації (картку амбулаторного хворого), оскільки за повідомленням представника позивача амбулаторна картка хворого відсутня у зв`язку з тим, що постійне місце реєстрації до війни - смт. Мирне Мелітопольського району зараз окупована територія (а.с.16). 
Відтак, представник позивача підтвердив обставини об`єктивної неможливості витребування медичної картки ОСОБА_1 , оскільки вона знаходиться на окупованій території.
Колегія суддів зауважує, що в ході медичного огляду позивача була заведена картка обстеження та медичного огляду, відповідно до записів якої, позивач зі її змістом ознайомлений, своїм підписом підтвердив про надання ним в повному обсязі інформації щодо стану його здоров`я та попереджений про надання неповної та достовірної інформації.
Колегія суддів звертає увагу на те, що, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак, суд не може здійснювати власну оцінку підставам прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підстав висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що не придатний до військової служби.
Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 зробив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення № 402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом з цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.
За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
З урахуванням наведено вище, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги представника позивач ОСОБА_1 – адвоката Юрченка В.В., та не вбачає підстав для скасування судового рішення.
Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін (п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України).
У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника позивач ОСОБА_1 – адвоката Юрченка Віктора Володимировича, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова 	
Судді	   	А.О. Бегунц    О.А. Спаскін