ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження № 22-ц/821/1849/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа № 696/739/24 Категорія: на ухвалу 	Білопольська Н. А. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю. В. 	

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів : 

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.,

учасники справи: 

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу - представник ОСОБА_1 - адвокат Мерцелов Максим Юрійович,

       розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мерцелова Максима Юрійовича на ухвалу Кам`янського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

       У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
       Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2024 року клопотання відповідачки ОСОБА_2 про надання строку для примирення задоволено.
       Надано сторонам строк для примирення на шість місяців, до 28 квітня 2025 року.
       Провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення, визначеного судом.
       Мотивуючи прийняту ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що у судовому засіданні відповідачка просила надати шестимісячний строк для примирення з позивачем, оскільки від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей. За викладених обставин, суд вважав за необхідне призначити подружжю строк для примирення.
       Не погоджуючись з ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2024 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Мерцелов М.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив вказану ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
       В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги, що стосунки сторін були припинені ще до подання позову до суду. При цьому, з дня подання позовної заяви і до постановлення оскаржуваної ухвали, минуло більше чотирьох місяців і за цей час позивач не змінив свого рішення щодо розлучення.
       Крім того, скаржник вказує, що в позовній заяві і в інших заявах позивачем надавалися пояснення, що розірвання шлюбу з ОСОБА_2 необхідно з тих підстав, що ОСОБА_1 має намір укласти шлюб з іншою жінкою. Відтак, збереження шлюбу з відповідачкою порушує його право на реєстрацію шлюбу і створення сім`ї з іншою жінкою.
       В апеляційній скарзі також зазначено, що підтвердженням припинення відносин між сторонами є рішення у справі № 696/21/24 від 28.02.2024, яким з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто з 05.01.2024 аліменти на утримання дружини та на утримання дітей. У вказаному рішенні судом також констатовано, що відповідач з позивачем та дітьми зареєстровані за однією адресою місця проживання, однак разом не проживають.
21 листопада 2024 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.
       Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Відповідно до положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Враховуючи, що апеляційному оскарженню підлягає ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
       Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів доходить таких висновків.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 18.07.2014, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 18.07.2014 зареєстровано шлюб, про що Виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області складено відповідний актовий запис № 05 (а.с. 10).
У шлюбі в сторін народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 від 05.04.2016 та серії НОМЕР_3 від 11.03.2021 відповідно (а.с. 11-12).
       Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
       Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
       Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
       Статтею 2 ЦПК України визначено, що розумність строків розгляду справи судом є однією з основних засад цивільного судочинства.
       Частиною сьомою статті 240 ЦПК України визначена можливість суду у справі про розірвання шлюбу зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.
       Водночас, у пункті 4 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.
       Системний аналіз наведених положень матеріального та процесуального права дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ.
       У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок по застосуванню статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя».
       У справі, що переглядається, суд першої інстанції, надаючи строк для примирення подружжя та зупиняючи розгляд справи на 6 місяців, не звернув уваги на те, що закріплена у статті 111 СК України норма права є диспозитивною, тому суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства, а за обставинами справи існує реальна можливість примирення сторін.
       Оскільки суд не може формально застосовувати інститут примирення подружжя, тому, вирішуючи клопотання відповідачки про надання строку на примирення, суд першої інстанції повинен був оцінити: строк, який сплинув із моменту пред`явлення позову про розірвання та ухвалення оскаржуваного судового рішення (4 місяці); вказати на обставини справи, які свідчать про можливість примирення сторін.
       З наданих судам матеріалів, колегією суддів встановлено, що зупиняючи провадження у справі з метою надання строку на примирення, суд першої інстанції не оцінив, наскільки реальною є можливість примирення сторін, у тому числі з урахуванням заперечень сторони позивача, який висловив в позовній заяві та в заяві від 24.07.2024 свою категоричну позицію щодо наявності підстав для розірвання шлюбу та неможливість збереження сім`ї.
       Суд першої інстанції не звернув уваги на ті обставини, що між сторонами існував інший спір, який перебував на вирішені суду, за результатами розгляду якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання останньої та на утримання двох неповнолітніх дітей. Про вказані обставини було зазначено самою відповідачкою у відзиві на позовну заяву. 
       З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що зупинення судом першої інстанції провадження у справі на 6 місяців з метою надання сторонам строку на примирення належно не обґрунтовано, не наведено оцінки співмірності та дієвості застосованого судом заходу для примирення подружжя з урахуванням обставин цієї справи у співвідношенні з необхідністю дотримання розумних строків розгляду справ, та з урахуванням того, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали, справа перебувала на розгляді суду першої інстанції більше чотирьох місяців.
       Враховуючи викладене, апеляційний суд висновує, що при постановлені оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не враховано всіх обставин справи, а також висновків Верховного Суду щодо застосування статті 111 СК України, а тому така ухвала підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Керуючись ст. ст. 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мерцелова Максима Юрійовича задовольнити.
       Ухвалу Кам`янського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, скасувати.
       Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.

Судді:                                 Ю.В. Сіренко
Н.І. Гончар
Т.Л. Фетісова