ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 грудня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 340/5350/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач), суддів:  Щербака А.А., Баранник Н.П.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року (суддя 1-ї інстанції Савонюк М.Я.) в адміністративній справі №340/5350/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:
13.08.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області, в якій просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 22.04.2024 №111750001933, яким відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати період роботи до загального страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21.08.1979 по 22.07.1980 у Новомиргородському МГП по відгодівлі ВРХ згідно архівної довідки № 277Г/01-25 від 13.07.2017;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 15.04.2024.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 15.04.2024 вона звернулася із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (надалі - Закон №1058-IV). Вказана заява була розглянута за принципом екстериторіальності та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 22.04.2024 №111750001933 їй було відмовлено в призначенні пенсії за віком. Вказує, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу періоди роботи згідно архівної довідки № 277Г/01-25 від 13.07.2017, оскільки по-батькові не відповідає паспортним даним. Зазначає, що їй відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV через відсутність страхового стажу 21-31 рік. Вважає рішення відповідача протиправним, оскільки нею до пенсійного органу були надані всі необхідні документи, які підтверджують страховий стаж та право на призначення пенсії за віком. З цих підстав просить позов задовольнити.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року позов задоволено.
Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не враховано приписи статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме те, що право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 01.01.2024 по 31.12.2024 - від 21 до 31 років. Наголошує, що підстав для зарахування позивачу до страхового стажу період трудової діяльності згідно архівної довідки № 277Г/01-25 від 13.07.2017 відсутні, оскільки по батькові не відповідає паспортним даним.
Позивач та третя особа не скористались правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
В силу приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач - ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_2 ) є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим 15.12.1998 Новомиргородським РВ УМВС України в Кіровоградській області (а.с. 4).
15.04.2024 ОСОБА_1 звернулася з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV до територіального органу Пенсійного фонду України у Кіровоградській області. 
Указану заяву було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.
Рішенням від 22.04.2024 №111750001933 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відмовило у призначенні пенсії ОСОБА_1 через відсутність достатнього страхового стажу (21-31 рік), при цьому не зараховано до страхового стажу періоди роботи згідно архівної довідки № 277Г/01-25 від 13.07.2017 (а.с. 13).
У архівній довідці № 277Г/01-25 від 13.07.2017, копія якої міститься у матеріалах справи, зазначається, що у документах з особового складу по фонду №83: книгах наказів Капітанівського міжгосподарського підприємства по відгодівлі ВРХ Новомиргородського міжгосподарського підприємства по відгодівлі ВРХ смт Капітанівка Новомиргородського району Кіровоградської області є такі відомості про стаж роботи « ОСОБА_3 (Михайловна): приказом от 21 августа 1979 года №85 по Новомиргородському МГП по відгодівлі ВРХ: Зачислить рабочей по учету скота з 02.08.1979 « ОСОБА_1 ». Оплату труда производить по ІІ розряду для повременщиков работы в животноводцтве, (или 75 руб. в месяц) Основание: заявляение ОСОБА_1 приказом от 6 августа 1980 года №93 по Новомиргородському МГП по відгодівлі ВРХ: «произвести расчет Тупицы Валентины Николаевной с 22 июля 1980 года» (а.с. 10).
Новомиргородським міським архівом Новомиргородської міської ради видано архівну довідку від 16.05.2024 №219, у якій значиться: «наказом №85 від 21.08.1979 року: «зачислить рабочей по учету скота с 2.08.1979 г. Тупицю ОСОБА_4 /так у документі/. Оплату труда производить по ІІ розряду для поверменщиков работы в животноводстве, (или 75 руб. в месяц)»; наказом №96 від 06.08.1980 року: «§1 Произвести расчет Тупицы Валентине Николаевной/так в документі/ с 22 июля 1980 года» (а.с. 11). 
Позивач, не погодившись з відмовою відповідача у призначення їй пенсії за віком, звернулась до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги частково дійшов до висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 22.04.2024 №111750001933 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком, необхідністю зарахування спірного періоду трудової діяльності останньої до страхового стажу та повторного розгляду заяви позивача від 15.04.2024 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.
Спірним у справі є відмова пенсійного органу у призначенні пенсії за віком та не зарахування до страхового стажу періодів трудової діяльності позивача з 21.08.1979 по 22.07.1980 у Новомиргородському МГП по відгодівлі ВРХ згідно архівної довідки № 277Г/01-25 від 13.07.2017.
Переглядаючи судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає наступне.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частина третя статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Відповідно до частини другої статті 26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.
Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За змістом частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).
Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі №569/16691/16-а, від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17.
Як вбачається з матеріалів справи, у межах спірних правовідносин позивачем заявлено позовні вимоги щодо відмови у призначенні пенсії за віком рішенням від 22.04.2024, а також щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 21.08.1979 по 22.07.1980.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що надана позивачем суду копія трудової книжки НОМЕР_2 від 24.03.1983 записів про роботу у вищевказаний спірний період (з 21.08.1979 по 22.07.1980) не містить. Перший запис в трудовій книжці позивача датований 10.03.1982 про прийняття на роботу няні дитсадка №2 згідно наказу №4 (а.с. 8).
Разом з цим, матеріалами справи підтверджено, що разом із заявою про призначення пенсії, позивачем подавались і інші документи на підтвердження свого трудового стажу.
Судом досліджено архівну довідку № 277Г/01-25 від 13.07.2017, видану трудовим архівом Новомиргородського району Кіровоградської області за підписом завідуючого ОСОБА_5 та провідного бухгалтера Трудового архіву ОСОБА_6 та встановлено, що наказом від 21 серпня 1979 року №85 по Новомиргородському МГП по відгодівлі ВРХ « ОСОБА_1 » зараховано робочою по обліку худоби з 02.08.1979. Згідно наказу від 6 серпня 1980 року №93 по Новомиргородському МГП по відгодівлі ВРХ провести розрахунок « ОСОБА_3 » з 22 липня 1980 року.
У архівній довідці від 16.05.2024 №219, виданій Новомиргородським міським архівом Новомиргородської міської ради наведено аналогічні відомості.
Як на підставу для відмови у зарахуванні періодів трудової діяльності позивача з 21.08.1979 по 22.07.1980, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в оскаржуваному рішенні від 22.04.2024 №111750001933 зазначає, що до страхового стажу позивача не враховано період трудової діяльності згідно архівної довідки № 277Г/01-25 від 13.07.2017, оскільки по батькові не відповідає паспортним даним.
Суд апеляційної інстанції критично ставиться до означених тверджень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, які стали підставою для незарахування спірного періоду трудової діяльності позивача та відмови у призначенні пенсії за віком, оскільки обов`язок щодо заповнення та складання документів, що підтверджують трудовий стаж покладено саме на роботодавця. Крім того, пенсійним органом не враховано, що не усі недоліки у заповненні уточнюючої довідки можуть бути підставою для неврахування відповідного страхового стажу, через те, що визначальним є підтвердження саме факту зайнятості особи.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірному випадку достеменно встановлено, що мова йде про одну і ту ж особу, адже у довідці наведені дані щодо працевлаштування та звільнення однієї особи, але має місце різне зазначення по батькові, що спричинене помилкою роботодавця. На титульній сторінці Трудової книжки № НОМЕР_3 , копія якої міститься у матеріалах справи виправлено по батькові « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » згідно з паспортом НОМЕР_1 від 15.12.1998.
Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в силу положень частини 1 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» саме органи, що призначають пенсії, мають право в разі сумніву вимагати документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Проте, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на проведення перевірки відомостей у доданих позивачем до заяви про призначення пенсії довідки.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати період роботи з 21.08.1979 по 22.07.1980 у Новомиргородському МГП по відгодівлі ВРХ згідно архівної довідки № 277Г/01-25 від 13.07.2017 до загального страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 15.04.2024.
Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розподіл судовихх витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року в адміністративній справі №340/5350/24 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник