ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8361/24 Справа № 183/3647/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дубовенко І. Г Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року                                                                м. Дніпро
       Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Барильської А.П.
суддів: Макарова М.О., Пищиди М.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-
ВСТАНОВИВ: 

       У квітні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
       В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що за судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2022 року у справі № 183/1920/22 з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання їхньої спільної дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 16 травня 2022 року до повноліття дитини. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2023 року у справі № 183/1009/23 з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку в розмірі 4 000 грн., щомісячно, починаючи з 16 серпня 2022 року до 03 квітня 2024 року. 03 вересня 2022 року позивач уклав новий шлюб, в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина – ОСОБА_6 , крім того у новому шлюбі він також утримує ще двох дітей дружини ОСОБА_7 : ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , через що відповідно до посвідчення НОМЕР_1 від 13 липня 2023 року – є багатодітним батьком.
       Через погіршення стосунків з ОСОБА_10 , остання звернулася до суду та судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2023 року у справі № 183/11367/23 з нього на користь ОСОБА_10 стягуються аліменти на утримання їхньої спільної дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 06 жовтня 2023 року до повноліття дитини. Оскільки із нього стягуються аліменти: в розмірі 1/4 частини на утримання Причини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; в розмірі 1/4 частини на утримання дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; в розмірі 4 000 грн., щомісячно, на утримання ОСОБА_2 ; на його утриманні також перебувають ще двоє дітей дружини і сама дружина ОСОБА_10 , просив суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання доньки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частині з усіх видів заробітку до 1/6 частину.
       Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
       Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
       Апеляційну скаргу позивач обґрунтовує тим, що він має контузію, невиліковні травми, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_10 від першого шлюбу та її саму, оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, що підтверджує погіршення його майнового стану. Вказував, що відповідно до ЦПК України суд не міг розглядати позов про зменшення розміру аліментів в спрощеному провадженні, що відповідно до вимог п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення суду.
       Відповідачка своїм правом на надання відзиву, передбаченим ст.360 ЦПК України, не скористалась.
       Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України (у редакції статті чинні на час подачі апеляційної скарги) у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи про справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Зважаючи на те, що ціна спір у дані справі виник з приводу зменшення розмір аліментів, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що сторони є батьками Причини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       Судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2022 року у справі № 183/1920/22 з ОСОБА_1 на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання їхньої спільної дитини Причини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 16 травня 2022 року до повноліття дитини.
       Судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2023 року у справі № 183/11367/23 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 стягуються аліменти на утримання їхньої спільної дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 06 жовтня 2023 року до повноліття дитини.
       Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2023 року з позивача на користь відповідачки на її утримання стягнуті аліменти у розмірі 4000 грн., щомісячно, починаючи з 16.08.1011 року до досягнення дитиною, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
        ОСОБА_1 разом з ОСОБА_10 , відповідно до посвідчення НОМЕР_1 від 13 липня 2023 року – мають право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей. Діти: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 .
       Позивачем також надані звіти про здійснені відрахування та виплати щодо ПричиниВ.Р. за аліментними зобов`язаннями.
       Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що на його утриманні, окрім малолітньої дитини ОСОБА_12 також є: колишня дружина, нинішня дружина та троє малолітніх дітей. 
       Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, стану здоров`я. Наявність посвідчення багатодітної сім`ї, у якому позивач зазначений батьком, за умови того, що через погіршення стосунків з дружиною ОСОБА_10 за судовим наказом від 20 жовтня 2023 року з нього стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; наявність дружини ОСОБА_10 та її двох малолітніх дітей, яким він також допомагає, не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів.
       Згідно з п.7 ч.3 ст.376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
       Колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційна скарга позивача обґрунтована тим, що суд першої інстанції помилково розглянув справу в спрощеному позовному провадженні, оскільки дана справа повинна розглядатись за правилами загального позовного провадження.
       Відповідно до п.1 ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.
       Відповідно до п.3 ч.6 ст 19 ЦПК України (у редакції статті чинній на час подані позову) для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
       Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору є зменшення розміру аліментів, позов у даній справі подано до суду 15 квітня 2024 року, тому вказана справа не підлягала розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до п. 3 ч. 6 ст.19 ЦПК України (у редакції статті чинній на час подані позову).
       Однак суд першої інстанції на наведені вище вимоги закону та обставини справи належної уваги не звернув, внаслідок чого помилково розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження.
       Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції, на підставі п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі по суті позовних вимог.
       Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
       Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
       Згідно з вимогами статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
       Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
       Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
       Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
       Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
       Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 цієї статті).
       Частинами 1,2 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
       Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
       Отже, за змістом ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
       Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.
       Як вбачається з постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2021 року по справі №303/369/20 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.
       Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
       Згідно ст.ст.12,80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
       За своєю суттю аліменти – це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку
       Доказів неможливості надавати матеріальну допомогу дитині у розмірі, визначеному у судовому наказі № 183/1920/22, та доказів погіршення матеріального стану, стану здоров`я апелянтом суду не надано, та доводами апеляційної скарги не підтверджено.        
       Доводи апеляційної скарги про те, що апелянт змінив сімейний стан та одружився, має доньку у новому шлюбі та на неї також стягнуті аліменти, також витрачає грошові кошти на утримання дружини та її двох дітей від першого шлюбу не заслуговують на увагу, оскільки сам факт укладення нового шлюбу, народження дитини та наявність судового наказу про стягнення аліментів на іншу дитину, не свідчать про зміну матеріального стану позивача та не є підставами для зменшення розміру аліментів, та доводи апеляційної скарги вказаних висновків не спростовують. 
       Доказів погіршення стану здоров`я позивачем не надано. 
       Крім того, у зв`язку із досягнення трьох років Причиною Міланою, позивач з 04.04.2024 року припинив сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_2 у розмірі 4 000 грн., щомісячно, стягнуті з нього Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2023 року. 
       На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених колегією суддів, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, прийнявши до уваги доводи, приведені в апеляційній скарзі в частині розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.
       Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, 

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
       Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.
       У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

       Головуючий:                                                                А.П. Барильська 

       Судді:                                                                        М.О. Макаров
                                                               
                                                                               М.М. Пищида