Справа № 456/1249/22                                Головуючий у 1 інстанції: Бучківська В. Л. 
Провадження № 22-ц/811/2468/24                         Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        14 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

               головуючий - суддя Цяцяк Р.П., 
               судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,
за участю секретаря Ковальчука Ю.П.,
       
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , на рішення Стрийського районного суду Львівської області від 17 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2022 року Акціонерне товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (АТ «Львівгаз») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 75 408 грн. 75 коп. вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу.
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що договір розподілу природного газу, що укладений між сторонами, регламентує правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи і є обов`язковим до виконання. Позивач споживав природний газ та здійснював за нього оплату, тобто - приєднався до умов договору розподілу природного газу на умовах типового. Відповідно до підпункту 5 п.7.4. розділу 7 договору розподілу споживач зобов`язується не допускати несанкціонованого відбору природного газу. 
30.06.2021 року представниками АТ "Львівгаз" було проведено перевірку лічильника газу (ЗВТ) на об`єкті споживача, за наслідками якої було складено Акт про порушення №009745, в якому зазначено: "Зупинився лічильник, вклинив механізм". Вказаний Акт про порушення було підписано чоловіком споживача без зауважень. 30.06.2021 року додатком до Акту про порушення № 009745, було складено Протокол про направлення ЗВТ на експертизу № 0006537. Відповідно до нього, ЗВТ споживача було демонтовано, запаковано та опломбовано. Окрім того, споживачу було повідомлено про дату та час проведення експертизи, а також адресу, за якою йому необхідно прибути для проведення експертизи (м. Львів, вул. Золота, буд. 42). Споживач ознайомився із вказаними документами та йому було роз`яснено їх зміст, що підтверджується його підписом без зауважень. Експертиза ЗВТ та/або пломби має бути проведена протягом десяти робочих днів з дня складання протоколу (п.3 гл.10 розд.Х Кодексу ГРМ). 08.07.2021 року (в межах строку, передбаченого Кодексом ГРМ) АТ «Львівгаз» було проведено експертизу ЗВТ, про що складено Акт експертизи ЗВТ та/або пломби № 623, яким встановлено, що: «пошкоджена привідна шестерня облікового механізму привело до гезоблікового споживання природного газу. Виявлено стрічки в кількості 2 шт. розміром 1*6 см під кришкою облікового механізму». Крім того, лічильник споживача було визнано непридатним для подальшого використання, що підтверджується довідкою від 08.07.2021 року. 
Розрахунок необлікованого або облікового частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі XI цього Кодексу (абз.2 п.7 гл.9 розд.Х Кодексу ГРМ). Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення (абз.1 п.8 гл.5 розд. XI Кодексу ГРМ). Відповідач запрошувався на комісію з розгляду актів про порушення. Рішенням комісії від 20.07.2021 року акт про порушення було задоволено та проведено відповідачці донарахунок необлікованого об`єму природного газу у розмірі 75 408 грн. 75 коп. Проведення відповідачці донарахування необлікованого об`єму природного газу здійснено у відповідності пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРМ, відповідно до якого якщо несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу здійснено шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об`єм не облікованого природного газу, визначається з дня встановлення лічильника газу та/або пломби, які виявились пошкодженими (їх встановлення повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення), але не більше 12 місяців. При проведенні розрахунку було враховано кількість проживаючих осіб та опалювальна площа. Після задоволення акта про порушення АТ "Львівгаз" направило супровідним листом рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого об`єму) разом із актом-розрахунком необлікованого об`єму природного газу відповідачу (а.с. 2-6).

Оскаржуваним рішенням вищезгаданий позов задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_2  на користь АТ «Львівгаз»:
-вартість необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу в розмірі 75 408 грн. 75 коп.;
-судові витрати в сумі 2 481 грн. 00 коп.(а.с. 221-224).

Рішення суду оскаржив представник відповідачки.
Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права.
Звертає увагу на те, що ухвалою суду від 09 жовтня 2023 року було задоволено клопотання представника відповідача та призначено у справі комплексну судову інженерно-технічну трасологічну експертизу, проведення якої було доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (Львівський НДІ судових експертиз), та зобов`язано АТ «Львівгаз» надати на експертизу у згадану експертну установу лічильник газу, який згаданим позивачем було демонтовано та вилучено з будинку відповідачки для проведення експертизи, однак позивачем проведення такої експертизи було унеможливлено, оскільки згаданий лічильник газу він утилізував. Відтак, вважає, що у суду були відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, які обґрунтовуються нібито втручанням у роботу цього лічильника газу (а.с. 230-233).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 26 серпня 2024 року відкрито апеляційне провадження за вищезгаданою апеляційною скаргою (отримана сторонами 29.08.2024 року; а.с. 247-248), запропоновано учасникам справи протягом 15-ти днів подати до суду свій відзив на апеляційну скаргу та ухвалено розгляд справи у відповідності до частини 1 статті 369 ЦПК України проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 245).

Позивач, АТ «Львівгаз», відзиву на апеляційну скаргу до суду не подав.
Клопотань від сторін про апеляційний розгляд справи з повідомленням учасників справи до суду не поступало.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
-        цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);
-        суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);
-        доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);
-        належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77);
-        жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 89).

Задоволення позовних вимог суд мотивував тим, що наявними у справі доказами стверджується факт несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, який було вилучено по місцю проживання відповідачки.
Колегія суддів вважає, що вищенаведені висновки судом зроблені за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, виходячи з наступного.

Як вбачається з мотивувальної частини позовної заяви та додатків до цієї позовної заяви, заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує наступними доказами:
-Актом про порушення № 1050, складеним 30.06.2021 року, у якому в графі «встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем» зазначено «Зупинився лічильник» (а.с. 8);
-Протоколом 5822 щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу, складеним також 30.06.2021 року, згідно якого вищезгаданий газовий лічильник в будинку відповідачки працівниками позивача було знято та направлено «на експертизу в Сервісний центр ПАТ «Львівгаз», тобто - в сервісний центр самого позивача. В цьому протоколі зазначається, що на експертизу також запрошений і «споживач ОСОБА_3 » (в той час, коли споживачем є відповідачка ОСОБА_2 , докази про запрошення на експертизу якої у матеріалах справи відсутні) на «09.07.2021 року» - без зазначення конкретного часу (години, хвилини), однак зазначено, що «при неприбутті Споживача у вказаний час експертиза проводиться без його присутності» (а.с. 13);
-Актом № 623 експертизи ЗВТ та/або пломби від 08 липня 2021 року, згідно якого «експертизою встановлено», що «місяця фактичного розташування пломб» відповідають місцям, зазначеним у протоколі; «цілісність та місцезнаходження пломб», а також «цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ» не порушені, однак «пошкоджена привідна шестерня облікового механізму, що привело до безоблікового споживання природнього газу» і «всередині ЗВТ виявлено стрічки в кількості 2 штуки розміром 1*6 см під кришкою облікового механізму», а відтак згідно висновку комісії «Виявлено втручання в роботу ЗВТ» (а.с. 14). 

В матеріалах справи є наявною фотокопія заяви позивачки ОСОБА_2 (з відміткою про її прийняття 29.06.2021 року за вхідним № ЗК-36559-790-0621 Стрийським відділенням АТ «Львівгаз»), з якою позивачка сама 29.06.2021 року (тобто - напередодні 30.06.2021 року) звернулася до позивача з проханням «замінити газовий лічильник через те, що він зупинився» (а.с. 91).
Тобто, як вбачається з вищенаведеного:
-29.06.2021 року відповідачка (як споживач послуг позивача) сама звернулася до позивача з заявою про заміну газового лічильника - з посиланням на його несправність;
-на наступний день (30.06.2021 року) працівники позивача вилучають вищезгаданий лічильник (без будь-яких зовнішніх пошкоджень, в тому числі - пломб, заводських та повірочних тавр тощо) з будинку позивачки (за відсутності останньої, як споживача), складають акт про виявлене порушення («зупинився лічильник», тобто - про те, що відповідачка сама повідомила позивача своєю заявою від 29.06.2021 року) та направляють цей лічильник на «експертизу» у свій же відомчий підрозділ - повідомивши (навіть не споживача/відповідачку) про те, що така експертиза буде проводитись 09.07.2021 року, однак ця «експертиза» проводиться до 09.07.2021 року, а саме - 08.07.2021 року;
-Акт цієї «експертизи» від 08.07.2021 року не містить жодних пояснень стосовно того, як саме - за наявності та цілісності всіх пломб та тавр на лічильнику - могло відбутися втручання в роботу ЗВТ та всередині ЗВТ могли появитися сторонні предмети. У Акті також відсутнє посилання на те, що він виготовлений для подальшого подання його до суду, а «члени комісії», які складали цей Акт (працівники позивача), мають кваліфікацію «експертів» та обізнані про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за статтею 384 КК України.

За вищенаведених обставин в їх сукупності безспірним є те, що відповідачка, отримавши заочне рішення по справі від 18.10.2022 року (а.с. 65-67), вправі була ставити під сумнів належність та допустимість вищезгаданих доказів, поданих позивачем в обґрунтування заявлених ним позовних вимог, та просити суд про призначення по справі судової експертизи лічильника газу, який був вилученим у неї позивачем та знаходився в останнього, у відповідній експертній установі.
Як стверджується матеріалами справи, суд погодився з доводами відповідачки, які ґрунтувалися на вищенаведених обставинах, та:
-04 вересня 2023 року скасував заочне рішення по справі від 18.10.2022 року (яким позов також було задоволено) та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 128-129);
-09 жовтня 2023 року задовольнив клопотання представника відповідачки та призначив по справі комплексну судову інженерно-технічну трасологічну експертизу, проведення якої долучив експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, та зобов`язав позивача (АТ «Львівгаз») скерувати у згадану експертну установу лічильник газу, який позивачем 30.06.2021 року було вилучено з будинку відповідачки, для проведення цієї судової експертизи (а.с. 145). 
Принагідно слід зауважити, що (як вбачається з протоколу судового засідання від 09.10.2023 року) представник позивача в згаданому судовому засіданні не заперечував проти призначення судової експертизи лічильника газу (а.с. 147-150), однак у подальшому ухвалу суду від 09 жовтня 2023 року про призначення цієї експертизи оскаржив в апеляційному порядку (а.с. 176).
Як вбачається зі змісту судових рішень по даній справі (№ 456/1249/22), наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень (зокрема - ухвали Львівського апеляційного суду від 29.01.2024 року та постанови Львівського апеляційного суду від 24.04.2024 року), оскарження  ухвали  суду  від 09.10.2023 року  про  призначення  судової експертизи апелянт (АТ «Львівгаз») мотивував лише тим, що наданий АТ «Львівгаз» «акт експертизи ЗВТ не викликає жодних сумнівів щодо його правильності і є достатнім», а відтак тим, що проведення експертизи лічильника газу Львівським НДІ судових експертиз лише «затягне» розгляд справи.
Постановою Львівського апеляційного суду від 24.04.2024 року вищезгадану апеляційну скаргу АТ «Львівгаз» було залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції від 09.10.2023 року про призначення судової експертизи лічильника газу - без змін.

Однак, призначену судом експертизу проведено не було, оскільки (як зазначено у Повідомленні Львівського НДІ судових експертиз про неможливість надання висновку судової трасологічної експертизи від 20.12.2023 року № 4592-Е) «07.12.2023 року у Львівський НДІСЕ з АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» надійшов лист № … від 06.12.23 за підписом в.о. голови правління …, з повідомленням про те, що лічильник газу … було утилізовано згідно з реєстром утилізації 6 квітня 2022 року» (а.с. 153-154).
Таким чином, як вбачається з вищенаведеного (тобто - по версії самого позивача) вилучений з будинку відповідачки лічильник (основний доказ по справі!) позивачем було «утилізовано» (тобто - знищено) ще до звернення до суду з даним позовом (29.04.2022 року)! 
Іншими словами, позивач, лише «утилізувавши» лічильник газу, звернувся до суду з даним позовом - з посиланням на втручання в роботу вже «утилізованого» лічильника, та «до останнього» скривав від суду та інших учасників справи факт такої «утилізації». 
Матеріали справи не містять жодних пояснень щодо необхідності такої «утилізації» лічильника (за наявності непогашених відповідачкою нарахувань за нібито «втручання» у його роботу, до звернення до суду і лише через 9 місяців після його вилучення з будинку відповідачки), зокрема: посилання на законодавчу та/або нормативну базу, яка регламентує такі «утилізації».

Статтею 109 ЦПК України встановлено, що у разі ухилення учасника справи (в нашому випадку - позивача) від подання експертам необхідних матеріалів (лічильника газу), документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
На переконання колегії суддів, за вищенаведених обставин в їх сукупності є всі підстави для визнання позиції та поведінки позивача такими, що спрямовані на ухилення від участі у проведенні призначеної судом експертизи, що є правовою підставою для відмови у позові за недоведеністю позивачем факту втручання в роботу лічильника газу, який самим позивачем було неправомірно знищено ще до звернення з позовом до суду. 

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, касаційному оскарженню не підлягають.
Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2024 року - 3 028 грн. 00 коп.
Предметом позову у цій справі є майнові вимоги про стягнення з відповідачки 75 408 грн. 75 коп. вартості донарахованого позивачем об`єму (обсягу) природного газу.
Відтак, ціна позову у цій справі складає 75 408 грн. 75 коп., що станом на 01 січня 2024 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн. 00 коп. х 250 = 757 000, 00 грн).
Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить 75 408 грн. 75 коп., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п. 2, 381, 382, 383, 384, 389 частина 3 пункт 2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Стрийського районного суду Львівської області від 17 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Відмовити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення 75 408 грн. 75 коп. вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу за їх недоведеністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь  ОСОБА_2 3 721 (три тисячі сімсот двадцять одну) грн. 50 коп. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 14 жовтня 2024 року.

       Головуючий:                                                Цяцяк Р.П.

       Судді:                                                                Ванівський О.М.

                                                                       Шеремета Н.О.