УХВАЛА
10 жовтня 2024 року
м. Київ
справа № 602/140/23
провадження № 61-13364ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року у справі за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2023 року акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» 
в особі філії Тернопільське обласне управління акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі - АТ «Ощадбанк») звернулося до суду із зазначеним вище позовом.
Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 травня 
2024 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду 
від 27 серпня 2024 року позов АТ «Ощадбанк» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» 3 016,47 дол. США - 3% річних по простроченому основному боргу. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області 
від 14 травня 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду 
від 27 серпня 2024 року, у змісті якої просить оскаржувані судові рішення скасувати, за результатами розгляду справи ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову АТ «Ощадбанк» відмовити.
1. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів 
у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник, у змісті касаційної скарги, зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: 1) застосування судами норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду; 2) судами належним чином не досліджено зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
2. Касаційна скарга подана на судові рішення у справі, яка в силу пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України є малозначною, проте вона містить посилання на випадок, передбачений підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, оскільки справа має виняткове значення для заявника, що свідчить про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.
3. Також заявник, у клопотанні, викладеному у касаційній скарзі, порушує питання про зупинення виконання оскаржуваного рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2024 року до закінчення його перегляду 
у касаційному порядку.
Клопотання мотивоване попередженням безпідставного стягнення із заявника касаційної скарги грошових коштів та спричинення у зв`язку із цим невиправданих збитків. 
Відповідно, на переконання заявника, наявні підстави для зупинення виконання оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
У пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» судам роз`яснено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Ураховуючи те, що заявником не наведено жодних обґрунтованих підстав, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення та не надано доказів на підтвердження заявленого клопотання, які б підтверджували реальну необхідність у такому зупиненні, клопотання задоволенню не підлягає.
Крім того, саме по собі оскарження судових рішень у касаційному порядку не свідчить про наявність підстав для зупинення виконання або дії останніх.
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 травня 
2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 травня 
2024 року відмовити.
Витребувати із Лановецького районного суду Тернопільської області вищевказану цивільну справу (№ 602/140/23).
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою 
і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати чотирнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             Д. Д. Луспеник
                                                                                                                    Б. І. Гулько
                                                                                                                    Г. В. Коломієць