ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Головуючий І інстанції: Сич С.С.
10 грудня 2024 р.	Справа № 440/5716/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Русанової В.Б. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові в режимі відеоконференції справу за  апеляційною скаргою Київської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року у справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЙГЕР-АГРО» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,- 
ВСТАНОВИВ:
13.05.2024 позивач, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЙГЕР-АГРО» (далі - ТОВ «ТАЙГЕР-АГРО», підприємство) звернувся до суду з позовною заявою до Київської митниці (далі - митний орган), в якій просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці від 14.02.2024 № UA100320/2024/000019/2 про коригування митної вартості товарів;
визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці № UA100320/2024/000146.
Позов мотивував тим, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 14.02.2024 № UA100320/2024/000019/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці № UA100320/2024/000146 суперечать чинному законодавству України та порушують права позивача у сфері публічно-правових відносин через безпідставне коригування митної вартості товарів у бік збільшення, внаслідок чого позивачу збільшено платіж з податку на додану вартість. 
Вказує, що довідкою № б/н від 22.12.2023 підтверджено, що до ціни продукції згідно з останнім прейскурантом на умовах франко-перевізник (FCA INCOTERМS 2020) входить вартість продукції, тари, упаковки, що забезпечує його придатність для транспортування в обумовлене місце без виділення в окремі складові, а також входять витрати «MOTUL» на завантаження продукції на транспортний засіб не залежно від території чи терміналу. 
Зазначає, що в пакувальних листах № 83334216 від 30.01.2024 та № 83334217 від 30.01.2024 наведено загальну кількість палетів, що ідентифіковано під час митного огляду як «дерев`яні піддони», які з урахуванням довідки № б/н від 22.12.2023 та пункту 5.1. угоди включені у вартість товару.
Пояснює, що у митній декларації у графі 37 зазначено «ZZ00» (тара незворотна та входить у ціну товару), що підтверджує відсутність витрат на пакування. Зазначає, що на підтвердження понесених витрат на транспортування імпортованого товару, оплата за які здійснена з відстроченням платежу на підставі платіжної інструкції № 4275 від 21.02.2024 після митного оформлення товарів, позивачем було подано до митного органу разом із митною декларацією автотранспортну накладну CМR № б/н від 07.02.2024, довідку № 07/02 від 07.02.2024, заяву на транспортне перевезення № 1 від 07.02.2024 та договір на транспортно-експедиційне обслуговування № 06/02 від 06.02.2024. Оплата транспортних послуг здійснена з відстроченням платежу на підставі платіжної інструкції № 4275 від 21.02.2024 після митного оформлення товарів.
Вказує, що надіслане митницею повідомлення про надання документів не містить інформації, що дозволяла б з`ясувати, які саме відомості про складові числового значення митної вартості відсутні або не підтверджуються поданими позивачем документами. Крім того, відповідач в електронному повідомленні зобов`язав позивача надати додаткові документи, проте, не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити, чим необґрунтовано обмежив позивача в можливості довести митному органу правильність визначення митної вартості товару за основним методом.
Також позивач зазначає, що спрацювання ризиків АСАУР є рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. 
Різниця між вартістю товару задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Позивач вважає, що оскаржуване рішення не містить належного обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів, а формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може вважатися заниженням митної вартості та не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару.
Заперечуючи вимоги адміністративного позову, відповідач зазначив, що при поданні позивачем ЕМД № 24UA100320405037U9 спрацювали ризики АСАУР (Автоматизована система аналізу та управління ризиками), обов`язковість яких передбачено положеннями стандартних правил 6.3, 6.4, 6.9 Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур від 18.05.73, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур у зміненій редакції згідно з Додатком I до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур».
Пояснює, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено наступне: поставка товару «масла моторні, трансмісійні та мастильні матеріали» здійснюється згідно зовнішньоекономічного контракту від 01.04.2023 № 1, пунктом 5.1 якого передбачено, що ціну товару включається вартість тари та упаковки, однак відсутні документи, в яких було б виділено дані складові, що унеможливлює перевірку складових митної вартості (неможливість виділення із заявленої ціни товару вартості всіх її складових, не дає можливості перевірити й оцінити фактурну (дійсну) вартість товару, а також установити фактичний розмір витрат, з урахуванням яких було сформовано митну вартість оцінюваного товару). 
Згідно CMR № б/н від 07.02.2024 та поданої митної декларації № 24UA100320405037U9 від 13.02.2024 пакування відсутнє. У зв`язку з тим, що в документах наданих продавцем відсутній даний вид упаковки, не відомо включена вартість пакування до ціни товару чи ні; відповідно до даних умов поставки FCA до митної вартості включаються фактурна вартість товару, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України, однак пунктом 5.1 договору №1 від 01.04.2023 передбачено, що до ціни товару входить лише вартість тари та пакування. виходячи з цього не відомо, яким чином сформована ціна даного товару та чи всі складові вартості товару входять до ціни товару; до митного оформлення подано договір на транспортно-експедиційного обслуговування від 06.02.2024 №06/02, у п.3.2 якого зазначено, що конкретне перевезення вказується в разових заявках-замовленнях, які є невід`ємною частиною даного договору, однак до митного оформлення декларантом подано заявку на транспортне перевезення від 07.02.2024 № 07/02, підписаною підприємством ТОВ «Будпроект ІФ», водночас договір на перевезення укладений між підприємствами ТОВ «Будпроект ІФ» та ТОВ «ТАЙГЕР-АГРО».
Пояснює, що з урахуванням ч. 2, 3 ст. 53, ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України (далі – МК України), в рамках проведення консультацій, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: банківські платіжні документи щодо оплати транспортних витрат; інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; якщо рахунок сплачено – банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів. Процедуру консультації з декларантом проведено. Декларант листом від 14.02.2024 №14/02-2024 повідомив, що додаткові документи надати немає можливості. У зв`язку з викладеним відповідачем прийнято оскаржуване рішення, у якому визначено митну вартість товару з використанням методу визначення митної вартості подібних товарів.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 задоволено адміністративний позов ТОВ «ТАЙГЕР-АГРО».
Судовим рішенням визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів № UA100320/2024/000019/2 від 14.02.2024.
Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці № UA100320/2024/000146 від 14.02.2024.
За рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці на користь ТОВ «ТАЙГЕР-АГРО» стягнуто судові витрати зі сплати судового збору в сумі 6  056.00 грн. 
Судове рішення вмотивовано тим, що рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів № UA100320/2024/000019/2 від 14.02.2024 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці № UA100320/2024/000146 від 14.02.2024, прийняті відповідачем без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, не ґрунтуються на вимогах МК України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України.
Вказує, що позивачем було надано митному органу всі необхідні документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України, які підтверджують митну вартість товару за позиціями у митній декларації № 1, № 3, № 5. Натомість, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що повинна бути сплачена та фактично сплачена за ці товари.
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі Київська митниця, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині задоволених позовних вимог в повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ТАЙГЕР-АГРО», просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, обґрунтовуючи таке прохання доводами, які по сутті аналогічні підставам звернення до суду, викладеними у позовній заяві.
Зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на основі повного і всебічного з`ясування обставин справи, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, при повному дослідженні усіх наявних у справі доказів.
За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення відповідно до положень ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.
Судовим розглядом справи встановлено, що 01.04.2023 між «MOTUL Deutschland GmbH» (МОТУЛ Німеччина ТОВ) (надалі - МОТУЛ) та ТОВ «ТАЙГЕР-АГРО» (далі - дистриб`ютор) укладено дистриб`юторську угоду № 1 (т. 1 а.с. 40-48, т. 2 а.с. 221-225).
Відповідно до п. 1.1 Дистриб`юторської угоди № 1 МОТУЛ передає права на поширення на ринку для просування, продажу і дистрибуції всіх своїх актуальних мастильних матеріалів (матеріали). Актуальні матеріали перераховані в поточному асортиментному переліку МОТУЛ, наведеному в Додатку 1.1. 
Відповідно до п. 1.2 Дистриб`юторської угоди № 1 дистриб`ютор має право поширювати матеріали в межах територій як зазначено в додатку 1.2 («Територія»). На підставі значущих аргументів політики фінансування та продажів, наприклад, у разі невідповідних торгових зусиль дистриб`ютора, незважаючи на завчасне попередження про це, МОТУЛ зберігає за собою право змінити територію.
Відповідно до п. 3.1 Дистриб`юторської угоди № 1 дистриб`ютор продає матеріали через відповідну мережу розповсюдження за цінами, визначеними дистриб`ютором, розглядаючи як рекомендовані роздрібні ціни прайс-листа матеріалів з урахуванням періодичних змін. Актуальний прайс-лист для матеріалів додається до цієї угоди як Додаток 1.1. Дистриб`ютор продає матеріали виключно клієнтам, що володіють не тільки необхідними знаннями , підприємствами і сервісними можливостями, а й найкращим іміджем.
Відповідно до 5.1, 5.2, 5.3 Дистриб`юторської угоди № 1 замовлення дистриб`ютора завжди повинні розміщуватись ґрунтуючись на переліку нетто-цін товариства «МОТУЛ» у євро. Вартість тари та упаковки включена у вартість продуктів. Ціни встановлюються на умовах Free Carrier (FCA INCOTERMS 2010) - МОТУЛ-склад, DHL Logistikzentrum Hamm, Osterbonener Weg 1, D-59077 Hamm Germany без урахування мита та податків. МОТУЛ має право визначати умови постачання та склад відвантаження після відповідного сповіщення дистриб`ютора.
Дистриб`ютор сплачує кожен рахунок в євро шляхом попередньої оплати банківським переказом.
МОТУЛ з кожною поставкою додає до вантажу наступні документи: рахунок-фактура, експортну митну декларацію, сертифікат ЕUR 1, пакувальник лист.
Відповідно до п. 10.1 Дистриб`юторської угоди № 1 ця угода набуває чинності з 01.04.2023 і автоматично припиняється 31.12.2025.
Додатком № 1.1 до Дистриб`юторської угоди № 1 від 01.04.2023 є Перелік продукції (т. 1 а.с. 49-54, т. 2 а.с. 226-228).
Також складено додаток № 1.2 Територія Україна (т. 1 а.с. 55), додаток № 1.5 Територіальні обмеження (Румунія, Республіка Молдова, Республіка Польща, Федеративна Республіка Німеччина, Угорщина) (т. 1 а.с. 56).
01.07.2023 між Компанією «MOTUL Deutschland GmbH» (далі - МОТУЛ) та ТОВ «ТАЙГЕР-АГРО» (далі - дистриб`ютор) укладено додаткову угоду № 1 до дистриб`юторської угоди № 1 від 01.04.2023 (т. 1 а.с. 68), у пункті 1 та 2 якої зазначено:
«Викласти пункт 5.1 Дистриб`юторської угоди у наступній редакції: замовлення Дистриб`ютора завжди повинні розміщуватися грунтуючись на переліку нетто-цін товариства «МОТУЛ» у Євро. Вартість тари та упаковки включена у вартість продуктів. Ціни встановлюються на умовах франко-перевізник (FCA INCOTERMS 2020), без урахування мита та податків. МОТУЛ має право визначати умови постачання та склад відвантаження після відповідного сповіщення Дистриб`ютора. Постачальник може здійснювати відвантаження з наступної адреси: Georg-Нeinrich-Appl-StraBe 1, 97234 Райхенберг, Німеччина; МОТУЛ-склад, DHL Logіstіkzentrum Hamm, Osterbonener Weg 1, D-59077 Hamm, Germany. Відповідна адреса відвантаження вказується в інвойсі.
Викласти пункт 5.3. Дистриб`юторської угоди у наступній редакції: 5.З MOTUL з кожною поставкою додає до вантажу наступні документи: рахунок-фактуру, експортну митну декларацію, сертифікат ЕUR 1, сертифікат про походження товару, пакувальний лист, делівері нот (накладна), транспортна накладна CMR (ЦМР). В день наступний за відвантаженням товарів зі складу продавця у Райхенберг, Німеччина або Гамм, Німеччина копії зазначених в даному пункті документів продавець направляє електронною поштою покупцю. До моменту надходження оригіналів документів, надані електронною поштою копії мають силу оригіналу».
15.11.2023 між Компанією «MOTUL Deutschland GmbH» (далі - МОТУЛ) та ТОВ «ТАЙГЕР-АГРО» (далі - дистриб`ютор) укладено додаткову угоду № 2 до дистриб`юторської угоди № 1 від 01.04.2023 (т. 1 а.с. 70-71, т. 2 зворот а.с. 200), у пункті 1 якої зазначено:
«Викласти пункт 5.2 Дистриб`юторської угоди у наступній редакції: дистриб`ютор сплачує кожен рахунок у євро банківським переказом на рахунок МОТУЛ вказаний в цій дистриб`юторській угоді на умовах: попередньої оплати протягом 7 робочих днів від дати проформи-інвойсу або протягом 45 днів від дати інвойсу. Відповідні умови сплати зазначаються в інвойсі».
Відповідно до приписів пункту 2 угоди, ця угода набирає чинності з моменту підписання її сторонами.
13.02.2024 з метою митного оформлення товару декларантом подано до митного органу електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ № 24UA100320405037U9 (т. 1 а.с. 136-140) на товари, у тому числі:
1. Оливи моторні з вмістом нафти або нафтопродуктів більш 70 мас.% в якості основного складового, без вмісту молібдена. Містять присадки. Не в аерозольній упаковці, для роздрібної торгівлі:
- олива моторна AGRI TEKNO 10W40 208L арт.109088 - 1шт., арт.109088 - 4 шт., арт.109088 - 13 шт.;
- олива моторна AGRI TEKNO 15W40 208L арт.109070 - 18 шт.;
- олива моторна AGRI TEKNO 15W40 20L арт.109069 - 40 шт., арт.109069 - 40 шт.;
- олива моторна OTR TEKNO 10W40 20L арт.109558 - 20 шт.;
- олива моторна OTR TEKNO 15W40 20L арт.109546 - 1 шт., арт.109546 - 9шт.".
3. Мастильні матеріали з вмістом 70 мас.% і більше нафти або нафтопродуктів, одержаних з бітумінозних матеріалів, в якості основного складового та без вмісту молібдену. Не в аерозольній упаковці, для роздрібної торгівлі:
- олива трансмісійна HD 80W90 208L арт.100108 - 4 шт.;
- олива трансмісійна HD 80W90 20L арт.103996 - 10шт.;
- олива трансмісійна HD 85W140 208L арт.100115 - 1 шт., арт.100115 - 1 шт.;
- олива трансмісійна TRH 97 208L арт.100192 - 23 шт.;
- олива трансмісійна TRH 97 20L арт.103711 - 60 шт. Виробник - MOTUL".
5. Мастильні матеріали з вмістом нафти або нафтопродуктів менше 70 мас.% в якості основного складового. Використовуються для змащування машин та механізмів. Не в аерозольній упаковці: олива моторна напівсинтетична для сільськогосподарської техніки, для роздрібної торгівлі:
- олива моторна AGRI TEKNO LА 10W40 208L арт.110781 - 8 шт.;
- олива моторна AGRI TEKNO LА 10W40 20L арт.110790 - 20 шт.;
- олива моторна OTR LА 10W40 208L арт.109959 - 8 шт. Виробник - MOTUL. Торгівельна марка - MOTUL".
Позиції товарів № 2, № 4 у графі 32 в електронній митній декларації типу ІМ 40 ДЕ № 24UA100320405037U9 не стосуються предмету спору у цій справі.
У графі 33 митної декларації товару № 1 зазначено код товару 27101981 00 0, у графі 22 вказана валюта ЕUR, загальна сума за рахунком – 54  013.76, у графі 42 ціна товару – 20  052.6400, код МВВ (графа 43) - 1 (т. 1 а.с. 136).
При поданні ЕМД позивачем було надано наступні документи: (перелік наведений в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від № UА 100320/2024/000146) (т. 1 а.с. 38-39) :
- рахунок-проформа № 187032545 від 30.01.2024 (т. 1 а.с. 81);
- рахунок-проформа № 187032546 від 30.01.2024 (т. 1 а.с. 82-85, 233-236);
- рахунок-фактура (інвойс) № 550712181 від 31.01.2024 (т. 2 зворот а.с. 203-205);
- рахунок-фактура (інвойс) № 550712182 від 31.01.2024 (т. 2 зворот а.с. 202);
- автотранспортна накладна від 07.02.2024 (т. 2 а.с. 78-85);
- сертифікат походження товару № L36928245 від 07.02.2024 (т. 2 а.с. 27-31, 157, зворот а.с. 157);
- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 07/02 від 07.02.2024 (т. 1 а.с. 132, т. 2 зворот а.с. 156);
- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 122/31 від 08.02.2024 (т. 1 а.с. 143-144, т. 2 зворот а.с. 201-202);
- додаткова угода № 2 від 15.11.2023 до дистриб`юторської угоди № 1 від 01.04.2023 (т. 1 зворот а.с. 200-201);
- дистриб`юторська угода № 1 від 01.04.2023 (т. 2 а.с. 221-225); 
- договір про надання послуг митного брокера № 15012024 від 15.01.2024 (т. 1 а.с. 76-79);
- договір (контракт) про перевезення № 06/02 від 06.02.2024 (т. 1 а.с. 127-130, т. 2 а.с. 198-199);
- заява декларанта від 13.02.2024; 
- перепустка № ПР-77  330 від 13.02.2024;
- копія митної декларації країни відправлення № MRN24DE885725964647В4 від 02.02.2024 (т. 2 а.с. 86-118, т. 2 зворот а.с. 179-180, т. 2 а.с. 206).
У графі 33 митної декларації щодо товару № 3 зазначено код товару 27101987 00 0, у графі 22 вказана валюта ЕUR , у графі 42 ціна товару – 17  487.0400, код МВВ (графа 43) - 1 (т. 1 а.с. 137).
У графі 33 митної декларації щодо товару № 5 зазначено код товару 34031980 10 0, у графі 22 вказана валюта ЕUR, у графі 42 ціна товару – 9  958.5600, код МВВ (графа 43) - 1 (т. 1 а.с. 138).
За результатами проведеної перевірки митним органом сформовано та направлено позивачу повідомлення декларанту (т 1 а.с. 216-218), у якому зазначено, що відповідно до ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У відповідності до ст. 337 МК України при проведені перевірки документів, які надані для підтвердження митної вартості, було виявлено наступне. Поставка товару «масла моторні, трансмісійні та мастильні матеріали» здійснюється згідно зовнішньоекономічного контракту від 01.04.2023 № 1, укладеного між фірмою «MOTUL DeutschlandGmbH» (Німеччина) та ТОВ «ТАЙГЕР-АГРО», на умовах поставки FCA REICHENBERG (DE). Пунктом 5.1 зовнішньоекономічного контракту №1 від 01.04.2023 передбачено, що ціну товару включається вартість тари та упаковки, однак відсутні документи, в яких було б виділено дані складові, що унеможливлює перевірку складових митної вартості (неможливість виділення із заявленої ціни товару вартості всіх її складових, не дає можливості перевірити й оцінити фактурну (дійсну) вартість товару, а також установити фактичний розмір витрат з урахуванням яких було сформовано митну вартість оцінюваного товару). Згідно CMR № б/н від 07.02.2024 та поданої митної декларації № 24UA100320405037U9 від 13.02.2024 пакування відсутнє. У зв`язку з тим, що в документах наданих продавцем відсутній даний вид упаковки, не відомо включена вартість пакування до ціни товару чи ні. Виходячи з цього не відомо, яким чином сформована ціна даного товару та чи всі складові вартості товару входять до ціни товару. На підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою та чинні з 01.01.11 при умовах поставки FCA продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару, і сплачує митні платежі у країні-експортері. Відповідно до даних умов поставки до митної вартості включаються фактурна вартість товару, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України. Відповідно до частини десятої ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Пунктом 5.1 договору № 1 від 01.04.2023 передбачено, що до ціни товару входить лише вартість тари та пакування. Також відповідно до інших документів поданих разом з митною декларацією № 24UA100320405037U9 від 14.02.2024 відсутня інформація про навантажувальні роботи. Виходячи з цього не відомо, яким чином сформована ціна даного товару та чи всі складові вартості товару входять до ціни товару. Правилами заповнення ДМВ, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, при заповненні гр. 20 ДМВ зазначено: для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. До митного оформлення подано договір на транспортно-експедиційного обслуговування від 06.02.2024 № 06/02, п. 3.2 зазначено, що конкретне перевезення вказується в разових заявках-замовленнях, які є невід`ємною частиною даного Договору. До митного оформлення декларантом подано заявку на транспортне перевезення від 07.02.2024 № 07/02. Стороною, що підписала заявку виступає підприємство ТОВ «Будпроект ІФ», а договір на перевезення заключений між підприємствами ТзОВ «Будпроект ІФ» та ТзОВ «ТАЙГЕР-АГРО». Враховуючи викладене, з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням ч. 2, 3 ст. 53 МК України, в рамках проведення консультацій, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1. банківські платіжні документи щодо оплати транспортних витрат; 2. інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 3. якщо рахунок сплачено – банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 4. ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів. На підставі ст. 254 МК України необхідно надати переклади документів, складених іноземною мовою відповідно до вимог п. 2.5. розділу II Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.12 № 631 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.12 за № 1360/21672. Згідно ч. 6 ст. 53 МК України, декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
14.02.2024 ТОВ «ТАЙГЕР-АГРО» направило митному органу заяву № 14/02-2024, якою повідомило, що ним були подані документи для підтвердження митної вартості: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) та додатки до нього, рахунок-фактура (інвойс), рахунок-проформа, бухгалтерські документи (податкові та видаткові накладні), транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, прейскурант (прайс-лист) виробника товару, копію митної декларації країни відправлення, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, лист від MOTUL, опис пакування, фото товару, сертифікат якості та сертифікат країни походження. Зазначило, що інші додаткові документи згідно запиту митниці надати немає можливості (т. 3 а.с. 40).
14.02.2024 Київською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100320/2024/000019/2 (т. 1 а.с. 35-37, т. 2 зворот а.с. 216-217), яким скориговано: вартість товару № 1 за одиницю в розмірі 3.3800 євро за 3 методом; вартість товару № 3 за одиницю в розмірі 3.3200 євро за 3 методом; вартість товару № 5 за одиницю в розмірі 3.9400 євро за 3 методом.
У графі 33 рішення № UA100320/2024/000019/2 «Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» вказано наступне:
«Відповідно до ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У відповідності до ст. 337 МК України при проведені перевірки документів, які надані для підтвердження митної вартості, було виявлено наступне. Поставка товару «масла моторні, трансмісійні та мастильні матеріали» здійснюється згідно зовнішньоекономічного контракту від 01.04.2023 № 1, укладеного між фірмою «MOTUL DeutschlandGmbH» (Німеччина) та ТОВ «ТАЙГЕР-АГРО», на умовах поставки FCA REICHENBERG (DE). Пунктом 5.1 зовнішньоекономічного контракту № 1 від 01.04.2023 передбачено, що ціну товару включається вартість тари та упаковки, однак відсутні документи, в яких було б виділено дані складові, що унеможливлює перевірку складових митної вартості (неможливість виділення із заявленої ціни товару вартості всіх її складових, не дає можливості перевірити й оцінити фактурну (дійсну) вартість товару, а також установити фактичний розмір витрат з урахуванням яких було сформовано митну вартість оцінюваного товару). Згідно CMR № б/н від 07.02.2024 та поданої митної декларації № 24UA100320405037U9 від 13.02.2024 пакування відсутнє. У зв`язку з тим, що в документах наданих продавцем відсутній даний вид упаковки, не відомо включена вартість пакування до ціни товару чи ні. Виходячи з цього не відомо, яким чином сформована ціна даного товару та чи всі складові вартості товару входять до ціни товару. На підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою та чинні з 01.01.11 при умовах поставки FCA продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару, і сплачує митні платежі у країні-експортері. Відповідно до даних умов поставки до митної вартості включаються фактурна вартість товару, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України. Відповідно до частини десятої ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Пунктом 5.1 договору №1 від 01.04.2023 передбачено, що до ціни товару входить лише вартість тари та пакування. Також відповідно до інших документів поданих разом з митною декларацією № 24UA100320405037U9 від 14.02.2024 відсутня інформація про навантажувальні роботи. Виходячи з цього не відомо, яким чином сформована ціна даного товару та чи всі складові вартості товару входять до ціни товару. Правилами заповнення ДМВ, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, при заповненні гр. 20 ДМВ зазначено: для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. До митного оформлення подано договір на транспортно-експедиційного обслуговування від 06.02.2024 № 06/02, п. 3.2 зазначено, що конкретне перевезення вказується в разових заявках-замовленнях, які є невід`ємною частиною даного Договору. До митного оформлення декларантом подано заявку на транспортне перевезення від 07.02.2024 № 07/02. Стороною, що підписала заявку виступає підприємство ТОВ «Будпроект ІФ», а договір на перевезення заключений між підприємствами ТзОВ «Будпроект ІФ» та ТзОВ «ТАЙГЕР-АГРО». Враховуючи викладене, з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням ч. 2, 3 ст. 53 МК України, в рамках проведення консультацій, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1. банківські платіжні документи щодо оплати транспортних витрат; 2. інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 3. якщо рахунок сплачено – банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 4. ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів. На підставі ст. 254 МК України необхідно надати переклади документів, складених іноземною мовою відповідно до вимог п. 2.5. розділу II Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 30.05.12 № 631 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.12 за № 1360/21672. Згідно ч. 6 ст. 53 МК України, декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Процедуру консультації з декларантом проведено. Декларантом листом від 14.02.2024 № 14/02-2024 повідомлено, що додаткові документи надати немає можливості. Враховуючи виявлені у ході перевірки невідповідності у наданих до митного контролю документах, відсутність документального підтвердження складових ціни, що фактично сплачена, та наявності розбіжностей у документах, основний метод визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо застосувати, відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, ч. 2 ст. 58 МК України. Відповідно до ст. 59 МК України, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. 58 МК України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. В інформаційних ресурсах митних органів відсутня інформація щодо митних оформлень за ціною договору ідентичних товарів відповідно до вимог ст. 59 МК України. У зв`язку із неможливістю застосування вказаного метода визначення митної вартості товарів, посадовою особою послідовно розглядалася можливість застосування наступного методу визначення митної вартості. Відповідно до ст. 60 МК України (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів), у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. 58 і ст. 59 МК України, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Відповідно до ч. 2 ст. 60 МК України, під подібними розуміються товари, хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції, порівняно з товарами, що оцінюються. В інформаційних ресурсах митних органів наявна інформація щодо митних оформлень за ціною договору подібних товарів відповідно до вимог ст. 60 МК України, а саме: Товар №1 – наявна інформація про митне оформлення подібних товарів за МД від 17.10.2023 № UA110170/2023/3744 на рівні 3.38 євро/кг. Відповідно до даної МД митна вартість товару визнана митним органом за основним методом визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту); зовнішньоекономічний контракт в обох випадках укладено з одним і тим самим виробником «MOTUL DeutschlandGmbH», товари постачаються під однією і тією ж торгівельною маркою «MOTUL»; умови поставки товару у обох випадках FCA; товари мають максимально наближений опис, призначення та пакування; час митного оформлення товарів максимально наближений; вага партій товарів максимально наближена. Товар № 3 - наявна інформація про митне оформлення подібних товарів за МД від 15.11.2023 № UA100380/2023/616909 на рівні 3.32 євро/кг. Відповідно до даної МД митна вартість товару визнана митним органом за основним методом визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту); зовнішньоекономічний контракт в обох випадках укладено з одним і тим самим виробником «MOTUL DeutschlandGmbH», товари постачаються під однією і тією ж торгівельною маркою «MOTUL»; умови поставки товару у обох випадках FCA; товари мають максимально наближений опис, призначення та пакування; час митного оформлення товарів максимально наближений; вага партій товарів максимально наближена. Товар № 5 - наявна інформація про митне оформлення подібних товарів за МД від 20.11.2023 № UA110170/2023/4267 на рівні 3.94 євро/кг. Відповідно до частини 5 статті 55 Кодексу проведено процедуру консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товарів на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Декларант має право звернутися до митних органів та випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу Х МК України. Декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості в митних органів вищого рівня відповідно до глави 4 МК України або до суду».
14.02.2024 Київською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА100320/2024/000146 (т. 1 а.с. 38-39), якою повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: відповідно до положень статті 256, пункту 1 частини 6 статті 54 МК України, постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 450 «Питання пов`язані із застосуванням митних декларацій», наказу Міністерства Фінансів України від 30.05.2012 № 651 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа» у митному оформленні відмовлено з обґрунтованих підстав. У відповідності до положень статті 55 МК України митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 14.02.2024 № UA100320/2024000019/2 (митну вартість скориговано).
Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями МК України.
Статтею 246 МК України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.
Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, на яку накладено електронний підпис, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.
Частиною 1 ст. 266 МК України передбачено, що декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.
Відповідно до пункту 5 частини 8 статті 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема, відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) назва країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.
Статтями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Згідно з частинами 1, 2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Частинами 4 та 5 статті 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Перелік документів, які мають подаватися декларантом в підтвердження заявленої митної вартості визначені частиною 2 статті 53 МК України, зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Аналізом ч. 1 та 2 ст. 53 МК України встановлено, що МК України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
За приписами ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч. 2, 3, 6, 7 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 МК України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.
Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 
4) виписку з бухгалтерської документації; 
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 
7) копію митної декларації країни відправлення; 
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Частиною 2 ст. 57 МК України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Згідно ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
При цьому метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів визначений статтею 60 МК України, частиною 1 якої передбачено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
За ч. 1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і підставою його незастосування є, обставини, визначені частиною 1 статті 58 МК України, та якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
За приписами ч. 4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Пунктами 5, 6 ч. 10 ст. 58 МК України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Частиною 11 ст. 58 МК України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню: 1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання; 2) витрати на транспортування після ввезення; 3) податки, які справляються в Україні.
Відповідно до ч. 9 ст. 58 МК України розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.
Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 за № 631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за № 1360/21672, затверджено Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа (далі - Порядок № 631).
Відповідно до п. 4.5 розділу IV Порядку № 631 при здійсненні митного оформлення виконуються, зокрема, такі митні формальності:
4.5.4. Контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР (автоматизованої системи аналізу управління ризиками).
Вказаний перелік форм митного контролю формується в автоматичному режимі програмно-інформаційним комплексом ЄАІС та є обов`язковим для відпрацювання.
Спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості є рекомендацією посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного оформлення документи.
Згідно зі статтею 361 МК України управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань митної справи.
Митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.
Цілями застосування системи управління ризиками є:
запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи;
забезпечення більш ефективного використання наявних у митних органів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об`єктах аналізу ризику щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю або їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику);
забезпечення в межах повноважень митних органів заходів із захисту національної безпеки, життя і здоров`я людей, тварин, рослин, довкілля, інтересів споживачів;
прискорення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.
Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 по справі № 810/2784/18, від 06.09.2019 по справі № 815/2501/18, від 26.11.2019 по справі № 821/107/16, від 21.06.2022 по справі № 820/6811/16, від 20.03.2024 по справі № 826/5959/17, від 30.07.2024 у справі № 420/32440/23.
Також, колегія суддів зазначає, що сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У митниці є обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02.06.2015 у справі № 21-498а15 та у постанові Верховного Суду від 30.04.2024 по справі № 826/15125/17, від 24.10.2024 у справі № 804/1779/16.
Як слідує з матеріалів справи, надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
Верховний Суд в постанові від 24.10.2024 у справі № 804/1779/16 зазначив, що відомості з АСАУР носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.
Щодо висновків контролюючого органу про те, що позивачем до митного оформлення не надано документи про вартість тари та упаковки, вартість навантаження та неможливість з`ясувати, чи була включена вартість пакування та навантаження до ціни товару, колегія суддів зазначає наступне.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 01.04.2023 між «MOTUL Deutschland GmbH» (МОТУЛ Німеччина ТОВ) (надалі - МОТУЛ) та ТОВ «ТАЙГЕР-АГРО» (далі - дистриб`ютор) укладено дистриб`юторську угоду № 1 (т. 1 а.с. 40-48, т. 2 а.с. 221-225), за умовами якої МОТУЛ передає права на поширення на ринку для просування, продажу і дистрибуції всіх своїх актуальних мастильних матеріалів (матеріали). Актуальні матеріали перераховані в поточному асортиментному переліку МОТУЛ, наведеному в Додатку 1.1. (пункт 1.1 угоди).
Відповідно до пункту 1.2 Дистриб`юторської угоди № 1 дистриб`ютор має право поширювати матеріали в межах територій як зазначено в додатку 1.2 («Територія»). На підставі значущих аргументів політики фінансування та продажів, наприклад, у разі невідповідних торгових зусиль дистриб`ютора, незважаючи на завчасне попередження про це, МОТУЛ зберігає за собою право змінити територію.
Дистриб`ютор продає матеріали через відповідну мережу розповсюдження за цінами, визначеними дистриб`ютором, розглядаючи як рекомендовані роздрібні ціни прайс-листа матеріалів з урахуванням періодичних змін. Актуальний прайс-лист для матеріалів додається до цієї угоди як Додаток 1.1. Дистриб`ютор продає матеріали виключно клієнтам, що володіють не тільки необхідними знаннями , підприємствами і сервісними можливостями, а й найкращим іміджем (пункт 3.1. угоди).
Додатком № 1.1 до дистриб`юторської угоди № 1 від 01.04.2023 є Перелік продукції (т. 1 а.с. 49-54, т. 2 а.с. 226-228).
01.07.2023 між Компанією «MOTUL Deutschland GmbH» (далі - МОТУЛ) та ТОВ «ТАЙГЕР-АГРО» (далі - дистриб`ютор) укладено додаткову угоду № 1 до дистриб`юторської угоди № 1 від 01.04.2023 (т. 1 а.с. 68), у пункті 1 та 2 якої зазначено:
«Викласти пункт 5.1 Дистриб`юторської угоди у наступній редакції: замовлення Дистриб`ютора завжди повинні розміщуватися ґрунтуючись на переліку нетто-цін товариства «МОТУЛ» у Євро. Вартість тари та упаковки включена у вартість продуктів. Ціни встановлюються на умовах франко-перевізник (FCA INCOTERMS 2020), без урахування мита та податків. МОТУЛ має право визначати умови постачання та склад відвантаження після відповідного сповіщення Дистриб`ютора. Постачальник може здійснювати відвантаження з наступної адреси: Georg-Нeinrich-Appl-StraBe 1, 97234 Райхенберг, Німеччина; МОТУЛ-склад, DHL Logіstіkzentrum Hamm, Osterbonener Weg 1, D-59077 Hamm, Germany. Відповідна адреса відвантаження вказується в інвойсі.
Викласти пункт 5.3. Дистриб`юторської угоди у наступній редакції: 5.З MOTUL з кожною поставкою додає до вантажу наступні документи: рахунок-фактуру, експортну митну декларацію, сертифікат ЕUR 1, сертифікат про походження товару, пакувальний лист, делівері нот (накладна), транспортна накладна CMR (ЦМР). В день наступний за відвантаженням Товарів зі складу продавця у Райхенберг, Німеччина або Гамм, Німеччина копії зазначених в даному пункті документів продавець направляє електронною поштою покупцю. До моменту надходження оригіналів документів, надані електронною поштою копії мають силу оригіналу».
15.11.2023 між Компанією «MOTUL Deutschland GmbH» (далі - МОТУЛ) та ТОВ «ТАЙГЕР-АГРО» (далі - дистриб`ютор) укладено додаткову угоду № 2 до дистриб`юторської угоди № 1 від 01.04.2023 (т. 1 а.с. 70-71, т. 2 зворот а.с. 200), у пункті 1 якої зазначено:
«Викласти пункт 5.2 Дистриб`юторської угоди у наступній редакції: дистриб`ютор сплачує кожен рахунок у євро банківським переказом на рахунок МОТУЛ вказаний в цій дистриб`юторській угоді на умовах: попередньої оплати протягом 7 робочих днів від дати проформи-інвойсу або протягом 45 днів від дати інвойсу. Відповідні умови сплати зазначаються в інвойсі».
Відповідно до приписів пункту 2 угоди, ця угода набирає чинності з моменту підписання її сторонами.
У наданих до митного органу проформах - інвойсах та в накладних визначені умови поставки FCA Райхенберг (т. 1 а.с. 229-241, 243-250, т. 2 а.с. 1).
У наданому до митного органу кредиту-авізо до інвойсу також вказані умови поставки FCA Райхенберг (т. 1 а.с. 225-226).
У міжнародних товарно-транспортних накладних СМR від 07.02.2024 зазначено місце отримання товару м. Райхенберг (т. 2 а.с. 78-85).
Отже, у спірному випадку поставка здійснювалася на площах продавця.
Згідно правил Інкотермс 2020 FCA FREE CARRIER (... named place) ФРАНКО-ПЕРЕВІЗНИК (... назва місця) термін «франко-перевізник» означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Слід зазначити, що вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару. Цей термін може бути застосований незалежно від виду транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення. Під словом «перевізник» розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту. Якщо покупець призначає іншу особу, ніж перевізник, прийняти товар для перевезення, то продавець вважається таким, що виконав свої обов`язки щодо поставки товару з моменту його передання такій особі.
Пунктом а.3 Інкотермс за умовами поставки FCA передбачено, що покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого місця, окрім випадків, коли договір перевезення укладено продавцем відповідно до статті А.З "а". Також, за вказаних умов продавець зобов`язаний у відповідності до договору купівлі-продажу надати покупцю товар, рахунок-фактуру або еквівалентне йому електронне повідомлення, а також будь-які інші докази відповідності, які можуть знадобитись за умовами договору купівлі-продажу.
Згідно з п. а.4. розділу FCA продавець зобов`язаний надати товар перевізнику або іншій особі, призначеній покупцем або обраній продавцем у відповідності зі статтею А.3 "а", у названому місці у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами для здійснення поставки.
У постанові Верховного Суду від 17.01.2023 у справі № 0440/5532/18 зазначено, що якщо поставка імпортованих платником товарів охоплює вартість завантаження та навантаження товару у постачальника і вартість пакування та маркування, то сторони контракту мають право встановити, що вартість упаковки та маркування входить до вартості товару, якщо інше не обумовлено в специфікаціях. Згідно з умовами зовнішньоекономічного контракту така ціна товару включає вартість пакування, у зв`язку з чим, згідно з положеннями підпункту «в» пункту 1 частини десятої статті 58 МК України, під час визначення митної вартості ці витрати не додаються до ціни, що фактично сплачена за товар.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 5, 6 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Колегія суддів зазначає, що довідкою Компанії «MOTUL Deutschland GmbH» від 22.12.2023 підтверджено, що до ціни продукції згідно з останнім прейскурантом, на умовах франко-перевізник (FCA INCOTERMS 2020) входить: вартість продукції, тари, упаковки, що забезпечує його придатність для транспортування в обумовлене місце; витрати «МОТУЛ» на завантаження продукції на транспортний засіб, будь то на власній території, на терміналі або в іншому місці; експортні мита, податки або збори, понесені до передачі продукції перевізнику; будь-які інші витрати «МОТУЛ», пов`язані з передачею продукції перевізнику; інші витрати, які за загальним правилом покладаються на постачальників продукції на умовах франко-перевізник (FCA INCOTERMS 2020). Вищенаведені витрати бере на себе «МОТУЛ» та включаються до ціни продукції без виділення в окремі складові (т. 1 а.с. 224).
У наданих до митного органу митній декларації (т. 1 а.с. 136-140) та в накладних (т. 1 а.с. 242-250, т. 2 а.с. 1) вказана вага товару «нетто» і «брутто».
У пакувальних листах значено кількість упаковок та вагу піддонів (т. 2 а.с. 2-11).
Отже, вартість тари та упаковки, а також вартість завантаження на площах продавця у даному випадку включена у вартість товарів, а тому такі витрати в силу приписів частини 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості не додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, як наслідок, у митного органу відсутні підстави вимагати від позивача документи на підтвердження вартості навантаження та на підтвердження вартості пакування.
Верховний Суд в постанові від 22.01.2019 у справі № 815/6794/17 зазначив, що згідно зовнішньоекономічного договору ціна товару, що був предметом поставки, вже включає в себе вартість упаковки та маркування, а тому за правилами частини десятої статті 58 МК України ці складові не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та вони не можуть вплинути на правильність визначення позивачем митної вартості.
Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів критично оцінює доводи відповідача про правомірність оскаржуваного рішення з посиланням на те, що позивачем не надано документи про вартість тари та упаковки, вартість навантаження та неможливість з`ясувати, чи була включена вартість пакування та навантаження до ціни товару.
Матеріалами справи підтверджено, що до митного органу разом із декларацією було подано договір № 06/02 на транспортно-експедиційне обслуговування від 06.02.2024 (т. 2 а.с. 198-199), укладений між ТОВ «ТАЙГЕР-АГРО» (замовник) та ТОВ «Будпроект ІФ» (перевізник), яким визначено порядок взаємовідносин між перевізником і замовником, що виникають при організації перевезень вантажів замовника автотранспортом перевізника в міжнародному сполученні і розрахунків за ці перевезення.
Згідно пункту 3.2 договору № 06/02 ціни, що відповідають конкретному перевезенню (групі однотипних перевезень), вказуються в разових заявках-замовленнях, які є невід`ємною частиною даного договору.
До цього договору складено заявку на транспортні перевезення № 1 від 07.02.2024 між ТОВ «ТАЙГЕР-АГРО» (замовник) та ТОВ «Будпроект ІФ» (перевізник) із зазначенням вартості перевезення 95  900.00 грн з оплатою по факту доставки вантажу (т. 1 а.с. 131).
Отже, стороною договору № 06/02 на транспортно-експедиційне обслуговування від 06.02.2024 є ТОВ «Будпроект ІФ», а не «ТзОВ «Будпроект ІФ», як стверджує відповідач у оскаржуваному рішенні, найменування перевізника та замовника у цьому договорі та у заявці повністю співпадають.
До митного органу також було надано рахунок-фактуру № СФ-0000003 від 07.02.2024 (т. 1 а.с. 133) та довідку ТОВ «Будпроект ІФ» вих. № 07/02 від 07.02.2024, що підтверджують вартість перевезення по маршруту: Reichenber (Німеччина) - п/п Рава Руська (відстань 1430 км) – 68  640.00 грн; п/п Рава Руська - м. Київ (Україна) (відстань 570 км) – 27  260.00 грн (т. 1 а.с. 132).
Колегія суддів зазначає, що в довідці № 07/02 та заявці на транспортування містяться посилання на Договір № 06/02 також містяться код ЄДРПОУ ТОВ «Будпроект ІФ» (39372551).
Колегія суддів зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ), інколи ще його називають ТзОВ.
Тобто до митного органу разом із декларацією подавалися документи про транспортні витрати, зокрема, до кордону України, та ці документи не містили розбіжностей.
Таким чином, позивачем було надано митному органу всі необхідні документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України, які підтверджують митну вартість товару за позиціями у митній декларації № 1, № 3, № 5.
Натомість, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що повинна бути сплачена та фактично сплачена за ці товари.
Колегія суддів зазначає, що ані текст рішення митниці про коригування митної вартості товару, ані текст відзиву на позов не містять жодних відомостей про подібність товарів за поданою позивачем митною декларацією та про схожість умов поставок з товарами по МД № UA110170/2023/3744 від 17.10.2023, № UA100380/2023/616909 від 15.11.2023, № UA110170/2023/4267 від 20.11.2023. В оскаржуваному рішенні Київська митниця зазначає лише про те, що джерелом інформації для прийнятих рішень стали вказані митні декларації.
Колегія суддів зазначає, що у спірних правовідносинах митним органом не враховано, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, необхідно навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.
Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за резервним методами.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладені в постанові Верховного Суду від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18, від 23.11.2022 у справі № 810/2547/17, від 15.10.2024 у справі № 520/6058/24.
Застосування відповідачем з причини спрацювання модуля АСАУР ціни товару у межах інших поставок за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України колегія суддів у даному конкретному випадку вважає необґрунтованим, адже самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для формування вичерпного управлінського судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів, однаковість параметрів поставок.
Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.
Проте, у спірних правовідносинах, як з`ясовано судом, відповідачем такого порівняння зроблено не було.
Враховуючи вищенаведені обставини колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність митним органом неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з ЕМД № 24UA100320405037U9 від 13.02.2024 документів та наведених в ній відомостей для визначення митної вартості товару за основним методом; наявності встановлених МК України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині 6 статті 54 МК України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а отже і підстав для використання резервного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним.
Аналізуючи фактичні обставини справи та наведені вище норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку надані декларантом до митного органу документи є достатніми для визначення митної вартості товару за основним методом, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів № UA100320/2024/000019/2 від 14.02.2024.
Оскільки саме прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, то визнання рішення про коригування митної вартості протиправним та його скасування є підставою для визнання протиправним та скасування картки відмови Київської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100320/2024/000146 від 14.02.2024.
Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Інші доводи апеляційної скарги означених висновків колегії суддів не спростовують.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
                                                                 П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Київської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року, - без змін.
Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова	
Судді	   	А.О. Бегунц    В.Б. Русанова   	
Повний текст постанови складено  12.12.2024 року