ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 листопада 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/34574/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,        
розглянув у письмовому провадженні  апеляційну скаргу	 Криворізької південної окружної прокуратури 	
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 23.09.2024р. у справі №160/34574/23	
за  позовом	Криворізької південної окружної прокуратури в інтересах держави у особі  Головного управління Державної  служби України з надзвичайних ситуацій  у Дніпропетровській області 	
до:  про:	Приватного акціонерного товариства «Криворізький хлібокомбінат №1» визнання бездіяльності протиправною  та зобов`язання вчинити певні дії,-	

ВСТАНОВИВ:

28.12.2023р.  Криворізька південна окружна прокуратура за допомогою системи «Електронний суд» звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства «Криворізький хлібокомбінат №1» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії  /а.с. 1-15/.
Ухвалою Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від  23.09.2024р. у справі №160/34574/23 позов Криворізької південної окружної прокуратури до  Приватного акціонерного товариства «Криворізький хлібокомбінат №1» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії  залишено без розгляду /а.с. 101-103/.  
Криворізька південна окружна прокуратура, не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду, 07.10.2024р. за допомогою засобів системи «Електронний суд»  безпосередньо до суду апеляційної інстанції подала апеляційну скаргу /а.с. 109-117/, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді  Сафронова С.В., Чепурнов Д.В. /а.с. 126/.
Ухвалами Третього  апеляційного адміністративного суду від 09.10.2024р. у справі №160/34574/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Криворізької південної окружної прокуратури на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від  23.09.2024р. у справі №160/34574/23 та  з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи,  і справу призначено до апеляційного розгляду порядку письмового провадження на 05.11.2024р. / а.с. 128,129/, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи /а.с. 130, 131, 132/.
В апеляційній скарзі Криворізька південна окружна прокуратура просить скасувати ухвалу, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Матеріали адміністративної справи надійшли до суду апеляційної інстанції 17.10.2024р. /а.с. 134/. 
Відповідач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на те, що вимоги викладені в позовній заяві є необґрунтованими, безпідставними та такими що не підлягають задоволенню, просив апеляційну скаргу  залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін  /а.с. 135-138/.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з  наступних підстав. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2024р. у справі №160/34574/23 Криворізької південної окружної прокуратури до  Приватного акціонерного товариства «Криворізький хлібокомбінат №1» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду /а.с. 101-103/.
З ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2024р. у справі №160/34574/23 вбачається, що суд першої інстанції, залишаючи без розгляду позовну заяву, виходив із того,    що відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави, оскільки відсутня юридична ситуація, за якої має місце  нездійснення чи неналежне здійснення захисту таких інтересів органом державної влади, тому відсутні підстави для розгляду позову.
Відповідно до абз.1 ч.3 та абз.1, 2 ч.4   ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно до ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»  встановлено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Частиною 3  ст.53 КАС України  передбачено, що у визначених  законом  випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор як посадова особа державного правоохоронного органу з метою реалізації встановлених для цього органу конституційних функцій має право звертатися до адміністративного суду із позовною заявою про захист прав, свобод та інтересів громадянина чи держави, але не на загальних підставах, а у випадку та порядку визначеному законом.
Отже, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, зокрема, замінює відповідного суб`єкта владних повноважень в судовому провадженні у разі, якщо той всупереч закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити, причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.
Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.
Аналогічну  правову  позицію висловив Верховний Суд у постановах від 25.04.2018р.  у справі  №806/1000/17, від 19.07.2018р. у справі  №822/1169/17, від 13.05.2021р. у справі  №806/1001/17  та від 13.02.2019р. у справі  №826/13768/16, від 26.05.2020р. у справі  №912/2385/18.
Предметом спору у даній адміністративній справі є контроль за готовністю захисних споруд цивільного захисту до використання.
З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції встановлено, що прокурором подано позов у зв`язку з неналежним виконанням ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області своїх повноважень, щодо заявлення позову з таким предметом, але цей орган державної влади не має повноважень на заявлення позову з таким предметом, в зв`язку з чим заявляти такий позов не має повноважень і прокурор.
Відповідно до ч.8  ст.32 Кодексу цивільного захисту України  утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється суб`єктами господарювання, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.
Контроль за готовністю захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, спільно з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими державними адміністраціями (ч.5 ст.32 Кодексу цивільного захисту України).
Згідно із  пунктом 3 «Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку», затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017р. №138  (далі - Порядок №138), балансоутримувач захисної споруди - власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі.
Утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами (пункт 9 Порядку №138).
Здійснення контролю за готовністю захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням забезпечує ДСНС разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими держадміністраціями (пункт 12 Порядку № 138).
Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту затверджені  наказом МВС України від 09.07.2018р. № 579  (далі - Наказ №579).
Споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни (пункт 1 розділу ІІ Наказу №579). Споруди фонду захисних споруд, їх комунікації, інженерні мережі, інженерне та спеціальне обладнання, системи життєзабезпечення (далі - обладнання споруд фонду захисних споруд) мають утримуватися в належному технічному стані. Утримання та експлуатація обладнання споруд фонду захисних споруд здійснюються згідно з вимогами і рекомендаціями, визначеними технічною документацією на них, а також відповідними нормами і правилами (пункт 7 розділу ІІ Наказу №579).
Пунктом 1 «Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій», затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015р. №1052  (далі - Положення №1052) встановлено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.
Згідно із пунктом 3 Положення №1052 основними завданнями ДСНС є:
1) реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності;
2) здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.
Відповідно до п. 4 Положення №1052 ДСНС відповідно до покладених на неї завдань, зокрема:
- здійснює заходи щодо створення, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту, ведення їх обліку, забезпечує разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими держадміністраціями здійснення контролю за готовністю зазначених споруд до використання за призначенням;
- здійснює заходи щодо впровадження інженерно-технічних заходів цивільного захисту, готує пропозиції щодо віднесення населених пунктів та об`єктів національної економіки до груп (категорій) із цивільного захисту;
- організовує і здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання;
- складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту;
- застосовує адміністративно-господарські санкції за порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування повноважень між центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері цивільного захисту, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту» від 21.04.2021р. №2228-IX із  Кодексу цивільного захисту України  виключено статтю 67 «Повноваження центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки».
Одночасно, вказаним Законом Кодекс цивільного захисту України доповнено статтею 17-1 «Повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту», згідно із пунктами 16, 48, 51 якої такий суб`єкт владних повноважень:
- реалізує державну політику з питань створення, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту, ведення обліку таких споруд;
- звертається до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, у разі якщо такі порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей;
- перевіряє стан дотримання вимог законодавства у сфері цивільного захисту та складає відповідні акти.
Отже, з огляду на вищезазначене ДСНС має право, як суб`єкт владних повноважень при застосуванні своєї компетенції, на звернення до суду виключно з позовами про застосування заходів реагування (пункт 48  Кодексу цивільного захисту).
Колегія суддів вважає, що Кодекс цивільного захисту  населення України не передбачає повноважень ДСНС на звернення до суду із заявленими позовними вимогами у якості позивача.
Тому, прокурором у цій позовній заяві визначено орган, в особі якого він звернувся до суду з цим позовом, який не має права на звернення до суду з ним.
Аналогічну правову позицію висловлювала і Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постановах від 3 серпня 2023 року у справі №260/4120/22, від 11 серпня 2023 року у справі №560/10015/22, від 9 вересня 2023 року у справі №260/4044/22, від 21 грудня 2023 року у справі №400/4238/22.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив у цій справі обґрунтовану ухвалу від 23.09.2024р. про залишення  без розгляду адміністративного позову,  враховуючи, що ухвала суду першої інстанції від 23.09.2024р. постановлена     без порушень норм чинного процесуального законодавства, а тому таку ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Криворізької південної окружної прокуратури залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги суперечать фактичним обставинам справи та зводяться до помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм чинного процесуального законодавства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 311,315,316,321,322 КАС України, суд,-–

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької південної окружної прокуратури -  залишити без задоволення. 
Ухвалу Дніпропетровського   окружного    адміністративного   суду   від   23.09.2024р. у справі №160/34574/23  – залишити без змін. 
Постанова  суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.
Повний текст виготовлено та підписано 05.11.2024р.     
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова