Справа № 127/2-4352/11
Провадження № 22-ц/801/2422/2024
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року	Справа № 127/2-4352/11	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Оніщука В. В. (суддя-доповідач),
суддів: Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,
з участю секретаря судового засідання Литвина С. С., 

учасники справи:
стягувач – ОСОБА_1 ,
боржник – ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Крижанівського Валерія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2024 року, постановлену у складі судді Бойка В. М. в залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог 
У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Заява обґрунтована тим, що в провадженні Ленінського районного суду м. Вінниці перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 08 листопада 2011 року у справі №2-4352/11 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість за договором позики від 27 травня 2008 року у розмірі 177 181 грн, а також судові витрати у розмірі 1 700 грн сплаченого судового збору та 120 грн витрат на ІТЗ. 
Позивачка є громадянкою Італії з 19 листопада 1999 року та постійно проживає там, а на територію України вона приїздила лише для того щоб провідати матір. 
Після винесення рішення у справі, а саме 07 грудня 2011 року, адвокат Чорний А. В., який був представником ОСОБА_1 , подав до Ленінського районного суду м. Вінниці заяву про видачу виконавчого листа, однак, всупереч вимогам закону судом було допущено порушення при оформленні та видачі виконавчого листа відповідно до Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, внаслідок чого стягувачем не було отримано виконавчого листа. 
Таким чином, стягувачем було пропущено строк для подання виконавчого листа до виконання з поважних причин, оскільки судом першої інстанції при оформленні та видачі виконавчого листа було порушено норми Інструкції №68 та ЗУ «Про виконавче провадження». 
Оскільки на даний час заборгованість боржником не погашена та рішення суду не виконано, ОСОБА_1 у поданій заяві просила суд поновити їй строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №2-4352/11 та видати такий виконавчий лист.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2024 року у задоволенні заяви було відмовлено.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що станом на день винесення рішення Ленінський районний суд м. Вінниці при виготовленні та видачі виконавчих листів керувався Інструкцією з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом ДСА України від 26.06.2006 №68 в редакції від 07.12.2009 року. 
Відповідно до п.16.6.3 вказаної Інструкції виконавчі листи реєструються в журналі обліку виконавчих документів, виданих судом (додаток 48). У разі особистої явки стягувача виконавчий лист видається йому на руки під підпис. На письмове прохання стягувача виконавчий лист судом надсилається для виконання в органи державної виконавчої служби або рекомендованим відправленням із супровідним листом стягувачу. Повернутий без вручення стягувачу виконавчий лист разом з конвертом приєднується до справи. У разі повторного звернення стягувача до суду йому видається виконавчий лист. У разі видачі дубліката виконавчого листа робиться відповідна відмітка в журналі обліку виконавчих документів, виданих судом (у графі "Примітки")». 
Відповідного п.29.34 Інструкції в редакції від 07.12.2009 року, яка діяла на час подання заяви по видачу виконавчого листа, немає. 
Тобто, беручи до уваги вищезазначене адвокат Крижанівський В. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , у заяві про поновлення строку посилається на неіснуючий п. 29.34 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 26 червня 2006 року № 68 в редакції від 07.12.2009 р., при цьому перекручує діючий п. 16.6.3. відповідно до якого зазначалося, що виконавчий лист судом надсилається для виконання в органи державної виконавчої служби або рекомендованим відправленням із супровідним листом стягувачу без виключення тільки за наявності письмового прохання стягувача. Окрім того, також суд повторно звертає увагу на тому, що у заяві про видачу виконавчого листа від 07 грудня 2011 року адвокатом Чорним А. В., що діяв в інтересах ОСОБА_1 не зазначалося про прохання стягувача чи його представника про надсилання виконавчого листа судом для виконання в органи державної виконавчої служби або рекомендованим відправленням із супровідним листом стягувачу чи його представнику. 
Враховуючи викладене, посилання адвоката Крижанівського В. В. на порушення судом норм Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 26 червня 2006 року №68 в результаті чого з позиції представника ОСОБА_1 стягувач не отримала виконавчий лист, тобто фактично не мала можливості вимагати виконання судового рішення є безпідставним та не відповідає дійсності, а тому не може бути взяте судом до уваги та слугувати поважною причиною поновлення строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
Окрім того, представник ОСОБА_1 вказав, що поважними причинами пропуску строку отримання та пред`явлення до виконання виконавчого листа слугувало те, що позивачка постійно перебувала за кордоном. Однак, суд не вбачає підстав для визнання такої причини поважною, оскільки ОСОБА_1 мала представника, який представляв її інтереси, строк повноважень не закінчився.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Крижанівський В. В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким заяву задовольнити повністю.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 01 листопада 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Оніщук В. В., судді: Рибчинський В. П., Голота Л. О.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06 листопада 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 листопада 2024 року справу призначено до розгляду на 05 грудня 2024 року о 10 год. 20 хв.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги зводяться до доводів заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Також скаржник зазначає, що судом першої інстанції в ухвалах від 06 червня 2012 року та від 09 жовтня 2024 року було відмовлено в скасуванні заходів забезпечення позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, оскільки рішення суду від 08 листопада 2011 року боржник ОСОБА_2 не виконала. При цьому суд зазначав, що позов забезпечено з метою належного його виконання, скасування забезпечення позову призведе до втрати можливості виконати рішення суду в примусовому порядку в разі поновлення судом строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Тобто судом неодноразово ухвалено судові рішення, які не суперечать одне одному та направленні на збереження заходів забезпечення позову для можливості виконати рішення суду в примусовому порядку. 
Водночас ухваленим судовим рішенням від 24 жовтня 2024 року було відмовлено в задоволені заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі виконавчого листа, що позбавляє стягувача можливості виконати рішення суду в примусовому порядку.
Така ухвала суперечить попереднім судовим рішенням, що створює ситуацію юридичної невизначеності.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені у ній підстави.
Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував.

Позиція суду апеляційної інстанції
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.
Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
На момент виникнення спірних правовідносин – 08 листопада 2011 року, порядок виконання судових рішень був урегульований ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV.
Відповідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи - виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.
Порядок видачі виконавчих документів судами станом на 08 листопада 2011 року був передбачений         Інструкцією з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом ДСА України від 26 червня 2006 року №68 у редакції від 07 грудня 2009 року (далі – Інструкція).
Так, звернення до виконання судових рішень покладається на суд. Вироки, рішення, ухвали та постанови суду передаються на виконання після того, як вони набрали законної сили, крім випадків негайного їх виконання (п. 16.1 Інструкції).
Для виконання судового рішення в цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили або допущено до негайного виконання, стягувачу за його письмовою заявою видається виконавчий лист (п. 16.6 Інструкції).
Виконавчі листи виписуються не пізніше другого дня після набрання рішенням суду законної сили, а в справах, у яких рішення підлягає негайному виконанню, - у день постановлення рішення (п. 16.6.1 Інструкції).
Виконавчі листи реєструються в журналі обліку виконавчих документів, виданих судом. У разі особистої явки стягувача виконавчий лист видається йому на руки під підпис. На письмове прохання стягувача виконавчий лист судом надсилається для виконання в органи державної виконавчої служби або рекомендованим відправленням із супровідним листом стягувачу. Повернутий без вручення стягувачу виконавчий лист разом з конвертом приєднується до справи. У разі повторного звернення стягувача до суду йому видається виконавчий лист. (п. 16.6.3 Інструкції).
Цивільна чи адміністративна справа, що вирішена із задоволенням (частковим задоволенням) позову, уважається закінченою і підлягає передачі в архів суду після вручення виконавчих листів стягувачам. У разі, якщо стягувач не звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення суду після набрання ним законної сили, справа передається до архіву суду після закінчення календарного року (п. 16.6.6 Інструкції).
Як встановлено із матеріалів справи рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 08 листопада 2011 року у справі №2-4352/11 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість за договором позики від 27 травня 2008 року у розмірі 177 181 грн, а також судові витрати у розмірі 1 700 грн сплаченого судового збору та 120 грн витрат на ІТЗ (а. с. 40, том 1).
07 грудня 2011 року представник ОСОБА_1 – адвокат Чорний А. В. подав до суду заяву, у якій просив виписати виконавчий лист (а. с. 44, том 1).
При цьому матеріали справи не містять доказів вручення представнику під розписку виконавчого документу. Окрім того у матеріалах справи відсутні докази виконання судом першої інстанції передбаченого п. 16.6.1 Інструкції обов`язку із виписання виконавчого листа.
Апеляційний суд констатує, що заява адвоката Чорного А. В. про видачу виконавчого документу була залишена місцевим судом без належного реагування із невідомих причин. Разом із тим повторно ОСОБА_1 або її представники із заявою про видачу виконавчого листа у справі не зверталися.
Відповідно до положень ЦПК України, Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом ДСА України від 26 червня 2006 року №68, а також Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом ДСА 20 серпня 2019 року № 814, що чинна на станом на день звернення представника позивачки із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, видача виконавчого листа не відноситься до дискреційних повноважень суду, а є його обов`язком.
З огляду на викладене, звернення адвоката Крижанівського В. В. до суду із заявою про поновлення строку на пред`явлення до виконання виконавчого листа, який не був виписаний та без попереднього отримання стягувачем такого виконавчого документа, на думку колегії суддів, є передчасним.
Відтак, висновки суду в оскаржуваній ухвалі про відсутність підстав для поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання також є поспішними.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга по суті задоволенню не підлягає, судові витрати в суді апеляційної інстанції слід залишити за ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Крижанівського Валерія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2024 року скасувати.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, відмовити.
Судові витрати, понесені ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, залишити за нею.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий                                                                 В. В. Оніщук

Судді                                                                         Л. О. Голота

                                                                               В. П. Рибчинський