Постанова 
Іменем України
 
03 жовтня 2024 року
м. Київ
 
справа № 686/24109/23
провадження № 61-5212св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., 
Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рембуд-транс», 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембуд-транс» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2023 року у складі судді Заворотної О. Л. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 29 лютого 2024 року у складі колегії суддів:                     Костенка А. М., Гринчука Р. С., Спірідонової Т. В., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2023 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембуд-транс»(далі - ТОВ «Рембуд-транс») про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Позов обґрунтовував тим, що він працював на посаді водія автотранспортних засобів у ТОВ «Рембуд-транс». Згідно з наказом від 30 серпня 2023 року № 161  його звільнено з посади на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України, за прогули без поважних причин. 
Своє звільнення вважав незаконним, оскільки на момент звільнення актів про відсутність його на роботі ще не було, вони були складені вже після його звільнення. В акті від 30 серпня 2023 року відповідач стверджує, що позивач нібито здійснив прогул, однак згідно з подорожнім листом № 9 30 серпня                     2023 року він вийшов на маршрут № 23, до якого був допущений механіком та лікарем підприємства. 
Також вказував, що при його звільненні не дотримано процедури звільнення за дисциплінарне стягнення, а саме: не з`ясовано причини відсутності позивача на роботі, а факт його відсутності не був належним чином зафіксований, не витребувано пояснення щодо причин відсутності на роботі, не проведено службове розслідування щодо причин відсутності, не отримано згоду профспілкової організації на звільнення, у зв`язку з чим просив позов задовольнити. 
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 
від 29 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 29 лютого 2024 року, позов задоволено.
 
Визнано незаконним та скасовано наказ ТОВ «Рембуд-транс» від 04 вересня 2023 року № 161 «Про звільнення водія автотранспортних засобів 
ОСОБА_1 ».
 
Поновлено ОСОБА_1 на посаді водія автотранспортних засобів 
ТОВ «Рембуд-транс» з 31 серпня 2023 року.
 
Стягнено з ТОВ «Рембуд-транс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 серпня 2023 року до 29 листопада 2023 року в розмірі 20 389,46 грн. 
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із недоведеності відповідачем факту відсутності позивача на роботі більше трьох годин без поважних причин. 
 
Короткий зміст вимог касаційних скарг
05 квітня 2024 року ТОВ «Рембуд-транс» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім того, підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає порушення судами норм процесуального права, оскільки суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суд установив, що ОСОБА_1 згідно з наказом від 17 липня 2023 року                   № 110 прийнятий на роботу з 18 липня 2023 року на посаду водія автотранспортних засобів ТОВ «Рембуд- транс».
 
Згідно з пунктом 5.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку TOB «Рембуд-транс», затверджених протоколом зборів трудового колективу від 27 грудня 2018 року № 1, на підприємстві встановлено такий режим роботи: кількість робочих днів на тиждень - 5, вихідні дні - субота, неділя, тривалість робочого дня - 8 годин, понеділок четвер: початок роботи о 8 год, закінчення роботи                        о 17 год 15 хв, п`ятниця: початок роботи о 8 год, закінчення роботи о 16 год                    00 хв, обідня перерва: 1 година (з 12.00 год до 13.00 год).
 
Згідно з витягом з табеля обліку використання робочого часу ТОВ «Рембуд-транс» 30 серпня 2023 року в табелі відображено як робочий день, ОСОБА_1 відпрацьовано 7 годин.
 
Лише 31 серпня 2023 року відображено як прогул.
 
30 серпня 2023 року комісія TOB «Рембуд-транс» у складі заступника директора з безпеки дорожнього руху та пасажирських перевезень, механіка, начальника ремонтно-транспортної бази склала акт про те, що ОСОБА_1 самовільно, без відповідного дозволу, залишив 30 серпня 2023 року після 12:18 робоче місце і був відсутній на території підприємства.
 
01 вересня 2023 року комісія TOB «Рембуд-транс» склала акт про те, що                       о 10:25 відвідали вдома водія Гулієва з метою з`ясування причин його відсутності на робочому місці з 30 серпня 2023 року, у вказаний час ОСОБА_1 за домашньою адресою не перебував.
 
Згідно з наказом від 04 вересня 2023 року № 161 «Про припинення трудового договору (контракту)» ОСОБА_1 звільнено 30 серпня 2023 року з посади водія автотранспортних засобів на підставі пункту 4 статті першої 40 КЗпП України, за прогули без поважних причин.
 
04 вересня 2023 року позивач звернувся до Центрально-Західного управління міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (далі - Державна служба з питань праці) із заявою, в якій вказав на незаконне звільнення за прогул, недотримання графіка робочого часу та вимоги сплати штрафів.
 
Державна служба з питань праці склала акт від 27 вересня 2023 року                                        № ЦЗ/ХМ/24654/073, де зокрема, встановлено, що роботодавець не надав достатніх доказів, щоб вважати звільнення ОСОБА_1 за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України таким, що відбулося з дотриманням законодавства.
 
29 вересня 2023 року Державна служба з питань праці видала припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю                                                                   № ЦЗ/ХМ/24654/073/П, яким директора ТОВ «Рембуд-транс» зобов`язано забезпечити додержання норм законодавства про працю.
 
27 вересня 2023 року головний державний інспектор відділу з питань праці Управління інспекційної діяльності у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці склав протокол про адміністративне правопорушення щодо директора ТОВ «Рембуд-транс» Кузьміна П. П .
 
Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2023 року у справі № 686/26586/23 Кузьміна П. П. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44 КУпАП.
 
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення. 
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частини першої статті 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.
 
Порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків.
У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі                                      № 6-2801цс15 зроблено висновок, що «пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами».
 
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір у випадку здійснення працівником прогулу без поважних причин.
 
Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 лютого 2021 року у справі № 278/1232/18 (провадження № 61-19574св19) вказано, що «при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причини такої відсутності. Поважними причинами визнаються такі причини, що виключають вину працівника. Отже, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи за пунктом 4 статті 40 КЗпП України є з`ясування поважності причин його відсутності на роботі».
Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність (пункти 4 та 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).
 
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша і третя статті 13 ЦПК України).
 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
 
Таким чином, суди, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши, що згідно з табелем обліку використання робочого часу ТОВ «Рембуд-транс» позивач                         30 серпня 2023 року відпрацював 7 годин з урахуванням встановленої на підприємстві згідно з Правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості робочого дня - 8 годин, дійшли обґрунтованого висновку про незаконність звільнення позивача на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України та задовольнили позов у повному обсязі.
 
Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо незаконності звільнення позивача на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України, оскільки саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося з дотриманням законодавства, проте роботодавець не довів вчинення позивачем прогулу без поважних причин, що свідчить про порушення трудових прав позивача.
 
Апеляційний суд обґрунтовано відхилив доводи заявника про те, що суд не врахував відсутність позивача на робочому місці без поважних причин                        з 01 до 04 вересня 2023 року та у зв`язку з цим, відповідно, внесення наказом від 28 листопада 2023 року № 210 змін до наказу від 04 вересня 2023 року                                № 161 «Про припинення трудового договору (контракту)», в частині підстав звільнення за прогул у період з 31 серпня 2023 року до 04 вересня 2023 року та зміни дати звільнення з 30 серпня 2023 року на 04 вересня 2023 року, оскільки
оскаржуваним наказом від 04 вересня 2023 року № 161 «Про припинення трудового договору (контракту)» ОСОБА_1 звільнено за прогул, вчинений лише 30 серпня 2023 року, і в цьому наказі не зазначалось, що підставою звільнення є прогул за період з 31 серпня 2023 року до                                   04 вересня 2023 року.
 
Верховний Суд відхиляє доводи заявника про те, що суди не дослідили зібрані  у справі докази, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій встановили обставини справи у достатньому обсязі для ухвалення правильного по суті, законного та обґрунтованого судового рішення, дали відповіді на кожен аргумент позивача та відповідача. Порушень порядку надання та отримання доказів касаційний суд не встановив, оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій.
 
Таким чином, доводи заявника, що стали підставою для відкриття касаційного провадження, не знайшли свого підтвердження.
 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в оскаржуваних рішеннях, питання вичерпності висновків судів попередніх інстанцій, Верховний Суд виходить із того, що у справі, що переглядається, судові рішення відповідають вимогам вмотивованості.
 
Верховний Суд розглянув справу в межах доводів, наведених заявником у касаційній скарзі, які стали підставою для відкриття касаційного провадження; і підстав вийти за межі розгляду справи суд касаційної інстанції не встановив.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, оскільки підстав для їх скасування немає.
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ: 
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембуд-транс»  залишити без задоволення.
 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області                                   від 29 листопада 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду                         від 29 лютого 2024 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                            В. М. Коротун 
Є. В. Коротенко
М. Є. Червинська