П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/4608/23-а                            Головуючий суддя 1-ої інстанції - Григораш Віталій Олександрович   
Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.   
29 жовтня 2024 року                                                                                                                                     м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Капустинського М.М. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Пращерук М. О., 
позивача: ОСОБА_1 ,
представника позивача: Гінгуляка В. М.,
представника відповідача: Колівошко С. М.            
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Чернівецької обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Чотирнадцятої кадрової комісії про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 
В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Позивач звернувся із позовом до Чернівецького окружного адміністративного суду  в якому просив: 
визнати протиправним та скасувати наказ керівника Чернівецької обласної прокуратури від 27.03.2023 №151-к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури з 28.03.2023;
визнати протиправним та скасувати рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур №1 від 13.03.2023 "Про неуспішне проходження прокурором атестації", яким визначено, що заступник керівника Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_1 неуспішно пройшов атестацію за результатами проходження співбесіди;
поновити ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури, або на рівнозначній посаді в Дністровській окружній прокуратурі, яка входить до складу юридичної особи Чернівецької обласної прокуратури (ідентифікаційний код 02910120) з 28.03.2023;
стягнути з Чернівецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 28.03.2023 по дату винесення судового рішення та фактичного поновлення на роботі.
ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.06.2024 вирішено:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур №1 від 13.03.2023 "Про неуспішне проходження прокурором атестації", яким визначено, що заступник керівника Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_1 неуспішно пройшов атестацію за результатами проходження співбесіди.
3. Визнати протиправним та скасувати наказ керівника Чернівецької обласної прокуратури від 27.03.2023 №151-к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області на підставі пункту 2 частини 2 статті 41 Закону України "Про прокуратуру", п.п. 2 п. 19 розділу ІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих активів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" з 28.03.2023;
4. Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області з 29.03.2023.
5. Стягнути з Чернівецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 151640,96 грн.
6. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді на посаді заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області та стягнення заробітної плати на його користь в межах суми стягнення за один місяць.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що встановлені судом обставини вказують на рівень знань та умінь у застосуванні закону, встановлених за результатами анонімного тестування, а також відповідності здійснювати повноваження прокурора, з урахуванням показників роботи та заохочень, Чотирнадцятою кадровою комісією не взято до уваги під час проведення співбесіди із позивачем, що свідчить про недотримання комісією закріплених частиною 2 статті 2 КАС України принципів обґрунтованості (тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційності, зокрема дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
При цьому в діях ОСОБА_1 відсутній умисел щодо неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.
ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги Чернівецькою обласною прокуратурою вказано, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що Кадрова комісія не зобов`язана нормами Закону юридично довести чи встановити у деталях невідповідність прокурора конкретному критерію, а уповноважена лише вказати на чіткий перелік обставин, які стали підставою для прийняття кадровою комісією колегіального рішення, що підтверджує наявність у членів комісії обґрунтованих сумнівів щодо відповідності прокурора одному чи кільком із вказаних критеріїв.
Зазначено, що суд першої інстанції не наділений повноваженнями здійснювати переоцінку щодо дотримання прокурором правил професійної етики та доброчесності, а також рівня професійної компетентності прокурора, та, відповідно, встановлювати відповідність прокурора цим вимогам, оскільки такі дискреційні повноваження мають виключно члени кадрової комісії.
Офісом Генерального прокурора також подано апеляційну скаргу на рішення суду, яка обгрунтована тим, що 
У свою чергу, проаналізувавши усі матеріали в сукупності, а також отримавши пояснення від ОСОБА_1 під час співбесіди, Комісія дійшла до висновку що численні пояснення прокурора під час проведення службового розслідування, розгляду матеріалів судом, проведення співбесіди, тощо суттєво різняться та, очевидно, спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене порушення. Також Комісією встановлені обставини, що свідчать про невідповідність ОСОБА_1 вимогам доброчесності прокурора.
Кадрова комісія, приймаючи рішення від 13.03.2023 № 1, діяла з урахуванням та в межах закону та процедури, внаслідок чого прийняла обґрунтоване та вмотивоване рішення опираючись на дискреційні повноваження, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом № 113-ІХ, з дотриманням принципів пропорційності та законності
ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4  ст. 304 КАС України  не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою суду від 05.08.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 24.09.2024 о 09:30.
У зв`язку з перебуванням судді-доповідача у відрядженні розгляд справи перенесено на 29.10.2024 о 09:30 год.
29.10.2024 представник відповідачів в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд задовольнити її повністю.
Позивач та представник позивача заперечили проти апеляційної скарги.
VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Згідно відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02.11.2006, ОСОБА_1 працював в органах прокуратури Чернівецької області з 18.04.2007 по 28.03.2023.
У вказаний період, наказом Прокуратури Чернівецької області від 14.12.2015 №1215-к "Про призначення ОСОБА_1 " молодшого радника юстиції ОСОБА_1 призначено на посаду заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області з 15.12.2015 з посадовим окладом згідно штатного розпису, звільнивши його з посади заступника прокурора Сокирянського району.
13.09.2021 за результатами атестації п`ятнадцята кадрова комісія обласних прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) ухвалила рішення про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 .
Наказом виконуючого обов`язки керівника Чернівецької обласної прокуратури №1055-к від 21.10.2021 ОСОБА_1 звільнено з посади заступника керівника Кельменецької місцевої прокурату Чернівецької області з 23.10.2021.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.05.2022 у справі №600/6355/21-а задоволено позов ОСОБА_1 визнано протиправними та скасовано рішення п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) та наказ виконавчого обов`язки керівника Чернівецької обласної прокуратури №1055~к від 21.10.2021. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022 рішення першої інстанції в цій частині залишено без змін.
Наказом керівника Чернівецької обласної прокуратури №203-к від 04.10.2022 ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області.
09.01.2023 Чотирнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) прийнято рішення №1 "Про допуск прокурорів до співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності", серед яких визначено ОСОБА_1 .
Згідно графіку проведення співбесід з прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 20.02.2023 проведення співбесіди призначено на 13.03.2023.
13.03.2023 Чотирнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур прийнято рішення №1 "Про неуспішне проходження прокурором атестації", комісією зроблено висновок про невідповідність ОСОБА_1 вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності.
Із змісту вказаного рішення, вбачається, що про невідповідність ОСОБА_1 вимогам професійної компетентності, комісія дійшла з наступного:
1. Щодо обставин, що свідчать про невідповідність ОСОБА_1 вимогам професійної компетенції, комісія виходила з наступного.
"В матеріалах атестації наявний висновок про результати службового розслідування за фактами можливого використання прокурорами Дністровської окружної прокуратури службових повноважень або службового статусу та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні.
Як вбачається з вказаного висновку, підставою проведення службового розслідування став лист Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора про наявність фактів, що можуть свідчити про можливе використання прокурорами Дністровської окружної прокуратури службових повноважень або службового статусу та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №12016260140000357.
У вказаному провадженні ОСОБА_1 був старшим групи прокурорів та приймав процесуальні рішення. Зокрема, в ході здійснення досудового розслідування, в порушення вимог ч. 2 ст. 294 КПК України 23.11.2016 заступником керівника Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_2 продовжено строки досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, що є виключним повноваженням керівника місцевої прокуратури.
В подальшому ОСОБА_1 скерував обвинувальний акт до суду та підтримував державне обвинувачення в суді.
29.06.2021 обвинувальний акт повернуто прокурору через його невідповідність вимогам КПК України, оскільки обвинувальний акт містить суттєві протиріччя, що порушує право обвинуваченого на захист оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, діянь обвинуваченого не конкретизовані, та не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Розглянувши матеріали повернутого кримінального провадження, прокурор Дністровської окружної прокуратури прийняв рішення про його закриття у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.
За результатами службового розслідування комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 допущені грубі порушення під час здійснення процесуального керівництва.
Під час співбесіди прокурор підтвердив, що припустився порушення вимог КПК України при продовженні строків досудового розслідування та пояснив, що помилково вважав, що має відповідні повноваження.
У зв`язку з викладеним у Комісії є обґрунтований сумнів у відповідності ОСОБА_1 вимогам професійної компетентності.".
2. Щодо обставин, що свідчать про невідповідність ОСОБА_1 вимогам професійної етики прокурора, комісія виходила з наступного.
"Під час дослідження матеріалів атестації щодо прокурора ОСОБА_1 . Комісією вивчені матеріали Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора (наглядове провадження 17/1-33476-17).
Матеріали стосуються службового розслідування за фактом неподання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані заступником керівника Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_1 від 21.04.2017.
Зокрема, службовим розслідуванням підтверджені відомості про недостовірність тверджень, поданих ОСОБА_1 у анкеті доброчесності прокурора, в частині неповідомлення НАЗК про суттєві зміни в майновому стані та недостовірність декларування відомостей про право власності транспортного засобу Opel Combo у деклараціях особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 та 2016 роки.
Під час службової перевірки встановлено, що, відповідно до відомостей з Національної автоматизованої інформаційної системи Департаменту ДАІ МВС України, ОСОБА_1 на підставі договору №7345/2017/295007 від 18.01.2017, укладеного в ТСЦ, відчужив належний йому автомобіль за 119619 грн, що становить 74,7 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб.
Тому до 28.01.2017 ОСОБА_1 був зобов`язаний повідомити Національне агентство про суттєві зміни у майновому стані.
Водночас на момент проведення службового розслідування повідомлення про суттєві зміни в майновому стані прокурором не подано.
Прокуратурою Чернівецької області 31.05.2017 подано заяву (дисциплінарну скаргу) про вчинення прокурором дисциплінарного проступку за результатами вказаного службового розслідування до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.
Рішенням кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №279дп-17 від 15.11.2017 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.
Вища рада правосуддя за скаргою ОСОБА_1 на вказане рішення ухвалила його скасувати та закрити дисциплінарне провадження щодо прокурора.
За матеріалами Генеральної інспекції працівниками ДЗЕ НП України складено протокол про правопорушення, пов`язане з корупцією за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.
Протокол розглянуто Сокирянським районним судом Чернівецької області. За результатами розгляду провадження в справі про адміністративне правопорушення закрите 13.11.2017 у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Прокурор оскаржив вказане рішення. Апеляційним судом Чернівецької області від 20.12.2017 постанову Сокирянського районного суду скасовано, а провадження закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вивченням наявних матеріалів Комісія встановила, що у своєму пояснені під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 зазначав, що, на його думку, він не мав підстав повідомляти про суттєві зміни в майновому стані, бо автомобіль був придбаний за спільні кошти з дружиною. Тому сума продажу автомобіля повинна була ділитися навпіл.
Водночас відповідно до наявних в матеріалах Генеральної інспекції письмових поясненнях ОСОБА_1 до суду, там вже вказано, що 18.01.2017 між ним та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу за прописану в договорі суму 119619 грн. Але вказана сума не відповідала фактичній, "а на відповіді спеціалістів територіального сервісного центру суму не можливо змінити, оскільки вона є середньоринковою".
Тому, за твердженням прокурора, між ним та покупцем пізніше в цей день укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу автомобіля, якою змінено порядок здійснення оплати та суму договору. Щодо суми продажу зазначено 110400 грн. Перша оплата - 77280 грн (отримано 18.01.2017 ), друга - 33120 грн 01.08.2017.
Комісія, проаналізувавши усі матеріали в сукупності, а також отримавши пояснення від ОСОБА_1 під час співбесіди, прийшла до висновку що численні пояснення прокурора під час проведення службового розслідування, розгляду матеріалів судом, співбесіди тощо суттєво різняться та, очевидно, спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене порушення.
У зв`язку з викладеним у Комісії є обґрунтований сумнів у відповідності ОСОБА_1 вимогам професійної етики прокурора.".
3. Щодо обставин, що свідчать про невідповідність ОСОБА_1 вимогам доброчесності прокурора, комісія виходила з наступного.
"З матеріалів атестації вбачається, що з 20.01.2019 у власності дружини прокурора, ОСОБА_4 , перебуває об`єкт незавершеного будівництва (житловий будинок у с. Кам`яна Чернівецької області).
Крім того, прокурор користується житловим будинком, що знаходиться у власності його батька, ОСОБА_5 , у с. Остриця Чернівецької області.
Для з`ясування підстав набуття вказаного майна та походження коштів на його придбання, відповідно до п. 11 Розділу IV Порядку проходження прокурорами атестації, перед проведенням співбесіди члени комісії надіслали на електронну пошту ОСОБА_1 , яка вказана у заяві про намір пройти атестацію, повідомлення із пропозицією надати письмові пояснення щодо питань, пов`язаних з матеріалами атестації.
У своїй письмовій відповіді на запитання комісії та усно під час співбесіди ОСОБА_1 пояснив, що оплата пайових внесків за будинок частково здійснені за кошти позичені 20.01.2019 його батьком ( ОСОБА_5 ) дружині ( ОСОБА_4 ). Сума позики - 400 тис. грн.
Житловий будинок у с. Остриця батько придбав 22.03.2016. Вартість будинку відповідно до п. 13 договору купівлі-продажу житлового будинку становить 147900 грн.
Щодо фінансової спроможності батька придбати будинок та надати позику дружині ОСОБА_1 останній пояснив, що його батько мав певні заощадження після звільнення з попередньої роботи, пенсії, та від здійснення адвокатської діяльності. На підтвердження надав фото свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю.
Водночас будь-яких документів, які б могли підтвердити наявність у батька доходів, достатніх для зазначених вище витрат, ОСОБА_1 не надав. На пропозицію Комісії надати додатковий час для можливості отримання таких документів прокурор відмовився.
Комісія критично оцінює пояснення ОСОБА_1 та констатує, що ним не надано документів, які підтверджують походження коштів на придбання його дружиною об`єкта незавершеного будівництва, а також будинку батька, яким, відповідно до майнових декларацій ОСОБА_1 , він користується.
У зв`язку з викладеним у Комісії є обґрунтований сумнів у відповідності ОСОБА_1 вимогам доброчесності.".
Саме на підставі вказаних обставин та висновків Чотирнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур зроблено висновок про невідповідність ОСОБА_1 вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності та 13.03.2023 прийнято рішення №1 про невідповідність ОСОБА_1 вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності.
27.03.2023 Чернівецькою обласною прокуратурою прийнято наказ "Про звільнення ОСОБА_1 " згідно якого ОСОБА_1 звільнено з посади заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області та з органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу П "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" з 28.03.2023 у зв`язку із рішенням кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації.
Підставою для прийняття вказаного наказу вказано рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №1 "Про неуспішне проходження прокурором атестації" від 13.03.2023.
Не погоджуючись з наказом керівника Чернівецької обласної прокуратури від 27.03.2023 №151-к про звільнення з посади заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури та рішенням Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур №1 від 13.03.2023 "Про неуспішне проходження прокурором атестації", позивач звернувся до суду з цим позовом.
VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 статті 16 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (далі – Закон №1697-VII) визначено, що прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом.
19.09.2019 Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" №113-IX (далі - Закон №113-ІХ). Вказаний Закон набрав чинності 25.09.2019.
Вказаним законом були внесені зміни до Закону №1697-VII. Зокрема, в тексті Закону №1697-VII слова Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури замінено відповідно на Офіс Генерального прокурора, обласні прокуратури, окружні прокуратури.
Пунктами 6 та 7 Прикінцевих і перехідних положень Закону №113-ІХ визначено, що з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру".
Прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.
Атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 7 цього розділу (п. 9 Прикінцевих і перехідних положень Закону №113-ІХ).
Прокурори та слідчі органів прокуратури, зазначені в підпунктах 1-4 пункту 7 цього розділу, мають право у строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації (п. 10 Прикінцевих і перехідних положень Закону №113-ІХ).
Відповідно до п.п. 2 п. 21 Закону №113-IX у Законі України "Про прокуратуру" (Відомості Верховної Ради України, 2015 р., №2 - 3, ст. 12 із наступними змінами) у статті 7: у частині першій: пункт 1 викладено в такій редакції: "1) Офіс Генерального прокурора"; у пункті 2 слово "регіональні" замінено словом "обласні"; у пункті 3 слово "місцеві" замінено словом "окружні"; пункт 4 виключено.
Таким чином, згідно з частиною першою статті 7 Закону №1697-VII (у редакції Закону №113-IX) систему прокуратури України становлять: Офіс Генерального прокурора; обласні прокуратури; окружні прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура.
Статтею 14 Закону №1697-VII, у зв`язку із внесенням до неї змін Законом №113-ІХ, передбачено скорочення кількості прокурорів органів прокуратури. Зокрема, змінами, унесеними законодавцем, установлено, що загальна чисельність прокурорів органів прокуратури становить не більше 10000 осіб. Приведення у відповідність із вимогами статті 14 Закону №1697-VII кількісного складу органів прокуратури здійснюється, крім іншого, шляхом проведення атестації на виконання вимог Закону №113-ІХ.
Статтю 51 Закону №1697-VII доповнено частиною 5, відповідно до якої на звільнення прокурорів з посади з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті (у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури), не поширюються положення законодавства щодо пропозиції іншої роботи та переведення на іншу роботу при звільненні у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, щодо строків попередження про звільнення, щодо переважного права на залишення на роботі, щодо переважного права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, щодо збереження місця роботи на період щорічної відпустки та на період відрядження.
Розділом ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №113-ІХ визначені принципи реформи органів прокуратури.
Так, згідно з п. 3, 4 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №113-ІХ, до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури. Після початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур забезпечення виконання функцій прокуратури призначеними до них прокурорами здійснюється з дотриманням вимог законодавства України та особливостей, визначених Генеральним прокурором. День початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур визначається рішеннями Генерального прокурора стосовно Офісу Генерального прокурора, усіх обласних прокуратур, усіх окружних прокуратур. Вказані рішення публікуються у газеті "Голос України".
Пунктами 6, 7, 9, 10 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №113-ІХ (у редакції, чинній до 11.07.2021) установлено, що з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру".
Прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.
Прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.
Атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.
Згідно з пунктом 11 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-IX атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.
Відповідно до пункту 15 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-IX для проведення співбесіди кадрові комісії вправі отримувати в усіх органах прокуратури, у Раді прокурорів України, секретаріаті Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, Національному антикорупційному бюро України, Державному бюро розслідувань, Національному агентстві з питань запобігання корупції, інших органах державної влади будь-яку необхідну для цілей атестації інформацію про прокурора, в тому числі інформацію про:
1) кількість дисциплінарних проваджень щодо прокурора у Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії прокурорів та їх результати;
2) кількість скарг, які надходили на дії прокурора до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та Ради прокурорів України, з коротким описом суті скарг;
3) дотримання прокурором правил професійної етики та доброчесності: а) відповідність витрат і майна прокурора та членів його сім`ї, а також близьких осіб задекларованим доходам, у тому числі копії відповідних декларацій, поданих прокурором відповідно до законодавства у сфері запобігання корупції; б) інші дані щодо відповідності прокурора вимогам законодавства у сфері запобігання корупції; в) дані щодо відповідності поведінки прокурора вимогам професійної етики; г) матеріали таємної перевірки доброчесності прокурора;
4) зайняття прокурором адміністративних посад в органах прокуратури з копіями відповідних рішень.
Пунктом 17 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-IX передбачено, що кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.
Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів забороняється.
За пунктом 19 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-IX, прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII за умови настання, зокрема, такої підстави, як рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури (підпункт 2 пункту 19).
Згідно правової позиції, сформованій Верховним Судом щодо застосування пункту 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII у взаємозв`язку із пунктом 19 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №113-ІХ, зокрема, у постановах від 21.09.2021 у справах №200/5038/20-а та №160/6204/20, від 29.09.2021 у справах №440/2682/20 та №640/24727/19, від 17.11.2021 у справі №540/1456/20, від 25.11.2021 у справі №160/5745/20, від 22.12.2021 у справі №640/1208/20, від 28.12.2021 у справі №640/25705/19, підставою для звільнення прокурора є настання однієї з підстав, визначених у підпунктах 1-4 пункту 19 цього розділу, зокрема й неуспішне проходження атестації, і Закон не вимагає додаткової підстави для звільнення.
Порядок проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності і виконання практичного завдання для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурора врегульовано розділом ІV Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 03.10.2019 № 221 (далі - Порядок №221).
Відповідно до пунктів 1, 2, 4 розділу І Порядку №221 атестація прокурорів - це встановлена розділом ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" (далі - Закон) та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур. Атестація прокурорів Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних, місцевих прокуратур та військових прокуратур проводиться відповідними кадровими комісіями. Порядок роботи, перелік і склад кадрових комісій визначаються відповідними наказами Генерального прокурора.
Згідно пункту 5 розділу І Порядку № 221 предметом атестації є оцінка: 1) професійної компетентності прокурора (у тому числі загальних здібностей та навичок); 2) професійної етики та доброчесності прокурора.
Пунктом 6 Порядку №221 визначено, що атестація включає такі етапи: 1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; 2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; 3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.
Відповідно до пункту 7 розділу І Порядку №221 (в редакції, чинній на момент проходження позивачем другого етапу атестації) повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.
В подальшому, до пункту 7 розділу І Порядку №221 наказом Генерального прокурора від 03.06.2021 №178 внесено зміни, якими передбачено, що повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних чи інших причин, які не залежали від членів комісії та прокурора, або ж у разі скасування судом рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації комісія призначає новий час (дату) складання прокурором відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди.
Згідно із пунктом 11 розділу І Порядку №221 особиста участь прокурора на всіх етапах атестації є обов`язковою.
Відповідно до пунктів 1, 2 розділу IV Порядку №221 у разі набрання прокурором за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки кількості балів, яка дорівнює або є більшою, ніж прохідний бал, прокурор допускається до співбесіди.
Кадрова комісія формує графік проведення співбесід з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Графік проведення співбесід оприлюднюється на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за 5 календарних днів до проведення співбесіди. У графіку зазначаються: прізвище, ім`я, по батькові прокурора, номер службового посвідчення, інформація про дату, час та місце проведення співбесіди. Прокурор вважається повідомленим про дату, час та місце проведення співбесіди з моменту оприлюднення графіка проведення співбесід на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).
До початку співбесіди прокурор виконує практичне завдання з метою встановлення комісією його рівня володіння практичними уміннями та навичками.
Згідно пунктів 8 - 18 розділу IV Порядку №221 співбесіда проводиться кадровою комісією з прокурором державною мовою в усній формі. Співбесіда з прокурором може бути проведена в один день із виконанням ним практичного завдання.
Для проведення співбесіди кадрова комісія вправі отримувати в усіх органах прокуратури, у Раді прокурорів України, секретаріаті Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, Національному антикорупційному бюро України, Державному бюро розслідувань, Національному агентстві з питань запобігання корупції, інших органах державної влади будь-яку необхідну для цілей атестації інформацію про прокурора, в тому числі про:
1) кількість дисциплінарних проваджень щодо прокурора у Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та їх результати;
2) кількість скарг, які надходили на дії прокурора до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та Ради прокурорів України, з коротким описом суті скарг;
3) дотримання прокурором правил професійної етики та доброчесності: а) відповідність витрат і майна прокурора та членів його сім`ї, а також близьких осіб задекларованим доходам, у тому числі копії відповідних декларацій, поданих прокурором відповідно до законодавства у сфері запобігання корупції; б) інші дані щодо відповідності прокурора вимогам законодавства у сфері запобігання корупції; в) дані щодо відповідності поведінки прокурора вимогам професійної етики; г) матеріали таємної перевірки доброчесності прокурора;
4) інформацію про зайняття прокурором адміністративних посад в органах прокуратури з копіями відповідних рішень.
Фізичні та юридичні особи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування мають право подавати до відповідної кадрової комісії відомості, у тому числі на визначену кадровою комісією електронну пошту, які можуть свідчити про невідповідність прокурора критеріям компетентності, професійної етики та доброчесності. Кадровою комісією під час проведення співбесіди та ухвалення рішення без додаткового офіційного підтвердження можуть братися до уваги відомості, отримані від фізичних та юридичних осіб (у тому числі анонімно).
Дослідження вказаної інформації, відомостей щодо прокурора, який проходить співбесіду (далі - матеріали атестації), здійснюється членами кадрової комісії.
Перед проведенням співбесіди члени комісії можуть надіслати на електронну пошту прокурора, яка вказана у заяві про намір пройти атестацію, повідомлення з пропозицією надати письмові пояснення щодо питань, пов`язаних з матеріалами атестації. У цьому випадку протягом трьох днів з дня отримання повідомлення, але не пізніше ніж за день до дня проведення співбесіди, прокурор може подати комісії електронною поштою письмові пояснення (у разі необхідності - скановані копії документів).
Співбесіда полягає в обговоренні результатів дослідження членами комісії матеріалів атестації щодо дотримання прокурором правил професійної етики та доброчесності, а також рівня професійної компетентності прокурора, зокрема, з огляду на результати виконаного ним практичного завдання.
Співбесіда прокурора складається з таких етапів:
1) дослідження членами комісії матеріалів атестації;
2) послідовне обговорення з прокурором матеріалів атестації, у тому числі у формі запитань та відповідей, а також обговорення питання виконаного ним практичного завдання;
Співбесіда проходить у формі засідання комісії.
Члени комісії мають право ставити запитання прокурору, з яким проводять співбесіду, щодо його професійної компетентності, професійної етики та доброчесності.
Після завершення обговорення з прокурором матеріалів атестації та виконаного ним практичного завдання члени комісії без присутності прокурора, з яким проводиться співбесіда, обговорюють її результати, висловлюють пропозиції щодо рішення комісії, а також проводять відкрите голосування щодо рішення комісії стосовно прокурора, який проходить атестацію. Результати голосування вказуються у протоколі засідання.
Залежно від результатів голосування комісія ухвалює рішення про успішне проходження прокурором атестації або про неуспішне проходження прокурором атестації.
Прокурори, які проходять співбесіду, запрошуються комісією на проголошення ухваленого комісією рішення про результати їх атестації.
Результати атестації прокурорів за підсумками проведення співбесіди оприлюднюються на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).
Як зазначалось вище, рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу про звільнення відповідного прокурора з посади та органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-ІХ.
Згідно із абзацом 2 пункту 2 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17.10.2019 №233 (далі - Порядок №233) комісії забезпечують, у тому числі, проведення атестації прокурорів та слідчих Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів та слідчих Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур.
Для здійснення повноважень, передбачених абзацами другим і третім пункту 2 цього Порядку, утворюються комісії у складі шести осіб, з яких не менше трьох - особи, делеговані міжнародними і неурядовими організаціями, проектами міжнародної технічної допомоги, дипломатичними місіями. Членами комісії можуть бути особи, які є політично нейтральними, мають бездоганну ділову репутацію, високі професійні та моральні якості, суспільний авторитет, а також стаж роботи в галузі права (пункт 3 Порядку №233).
Відповідно до пункту 8 Порядку №233 комісія правомочна ухвалювати рішення, здійснювати інші повноваження, якщо на її засіданні присутня більшість членів комісії. У разі неявки члена комісії більше двох разів поспіль без поважних причин, такий член комісії підлягає заміні відповідно до пункту 19 цього Порядку.
Згідно із пунктом 12 Порядку №233 рішення комісії, крім зазначених в абзаці другому цього пункту, в тому числі процедурні, обговорюється її членами і ухвалюються шляхом відкритого голосування більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії. Член комісії вправі голосувати "за" чи "проти" рішення комісії. У разі рівного розподілу голосів, приймається рішення, за яке проголосував голова комісії. Рішення про успішне проходження прокурором атестації за результатами співбесіди ухвалюється шляхом відкритого голосування більшістю від загальної кількості членів комісії. Якщо рішення про успішне проходження прокурором атестації за результатами співбесіди не набрало чотирьох голосів, комісією ухвалюється рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття.
Виходячи із суті процедури атестації, Верховний Суд у справі №540/1053/21 дійшов висновку, що особливість цієї процедури, її нормативно-правове регулювання не дає підстав вважати, що кадрові комісії не мають доводити обґрунтованість свого сумніву. Скоріше навпаки, адже це стосується проходження публічної служби чинними прокурорами. Тут не йдеться про необхідність відтворювати перебіг обговорення чи позицію кожного із членів Кадрової комісії стосовно прокурора за наслідками співбесіди, як вважає відповідач, а про потребу належно обґрунтувати колегіальне рішення в обсязі, якого буде достатньо (у кожному конкретному випадку) для розуміння підстав і мотивів його ухвалення, адже на відміну від перших двох етапів, на цьому етапі (співбесіди) результат атестації визначає не кількість балів, а думка членів кадрової комісії, їхній обґрунтований сумнів у відповідності прокурора критеріям професійної компетентності, професійної етики і доброчесності.
Отже  рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації може бути предметом оцінки судом адміністративної юрисдикції, зокрема, на відповідність його обґрунтованості та вмотивованості, тобто дотриманню пункту 12 Порядку № 233.
Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 успішно пройшов перші два етапи атестації набравши необхідну кількість балів (І етап – 74 зі 100, прохідний - 70 та ІІ етап – 120 балів зі 145, прохідний - 93) та був допущений до ІІІ етапу атестації, співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності.
Чотирнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур прийнято рішення №1 від 13.03.2023 про неуспішне проходження прокурором – ОСОБА_1 атестації.
При цьому, комісія посилалась на наявність обґрунтованих сумнівів щодо відповідності ОСОБА_1 вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності.
Підставами для прийняття рішення про не проходження позивачем атестації стали висновки комісії про його невідповідність вимогам професійної компетенції, професійної етики прокурора та доброчесності.
Так, зокрема, щодо невідповідності ОСОБА_1 вимогам професійної компетенції, комісією зазначено про можливе використання прокурорами Дністровської окружної прокуратури, у даному випадку позивачем, службових повноважень або службового статусу та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №12016260140000357, по якому позивачем в порушення вимог ч. 2 ст. 294 КПК України продовжено строки досудового розслідування до трьох місяців, що, на думку комісії, є виключним повноваженням керівника місцевої прокуратури.
Окрім цього, підставою для визнання невідповідності позивача вимогам професійної компетенції, стало закриття ОСОБА_1 кримінального провадження №12016260140000357, після повернення судом обвинувального акту прокурору через його невідповідність вимогам КПК України, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.
Згідно матеріалів справи, на підставі листа керівника Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора Яковленва А.С. №17/1-22231-21 від 29.09.2021, Чернівецькою обласною прокуратурою проведено службове розслідування за фактом, що може свідчити про можливе використання прокурорами Дністровської окружної прокуратури, в тому числі ОСОБА_1 , службових повноважень або службового статусу та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №12016260140000357.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що будучи допитаним під час службового розслідування, заступник керівника Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_1 , серед іншого, пояснив, що починаючи з 25.09.2016 здійснював, як старший групи прокурорів, процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №12016260140000357 від 25.09.2016. Вказував, що в ході здійснення досудового розслідування 26.09.2016 ним погоджено повідомлення ОСОБА_6 про підозру, 27.09.2016 клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, продовжено строки досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3-х місяців, затверджено обвинувальний акт відносно підозрюваного та скеровано його на розгляд до Сокирянського районного суду Чернівецької області щодо підозрюваного ОСОБА_6 . Зазначав, що строки досудового розслідування продовжувалися ним до 3-х місяців, оскільки був впевнений, що має право приймати таке рішення, так як вважав, що його посада відноситься до керівної посади органів прокуратури.
Згідно висновку про результати службового розслідування від 09.11.2021 службове розслідування завершено та визнано, що колишнім заступником керівника Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_1 допущені грубі порушення під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №12016260140000357, які є підставою для скерування дисциплінарної скарги стосовно останнього до відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, однак наказом виконувача обов`язків керівника Чернівецької обласної прокуратури №1005-к від 21.10.2021 ОСОБА_1 звільнений з 23.10.2021 з займаної посади та органів прокуратури, у зв`язку із неуспішним проходженням атестації.
При цьому суд не ставить під сумнів висновки комісії службового розслідування стосовно допущення ОСОБА_1 порушень під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №12016260140000357.
Разом з тим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що встановлений кадровою комісією одиничний випадок такого порушення з боку ОСОБА_1 не може свідчити про його невідповідність вимогам професійної компетенції в цілому.
Судом першої інстанції вірно враховано, що перед проведенням співбесіди, позивач успішно пройшов перші два етапи атестації набравши необхідну кількість балів (І етап – 74 зі 100, прохідний - 70 та ІІ етап – 120 балів зі 145, прохідний - 93) та був допущений до ІІІ етапу атестації, співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. А також те, що позивач під час роботи в органах прокуратури неодноразово заохочувався прокурором області. Водночас, в матеріалах справи відсутні відомості про застосування до нього дисциплінарних стягнень, які б були дійсними та не скасованими уповноваженими органами.
Разом з тим, зазначені обставини, які вказують на рівень знань та умінь у застосуванні закону, встановлених за результатами анонімного тестування, а також відповідності здійснювати повноваження прокурора, з урахуванням показників роботи та заохочень, Чотирнадцятою кадровою комісією не взято до уваги під час проведення співбесіди із позивачем, що свідчить про недотримання комісією закріплених частиною 2 статті 2 КАС України принципів обґрунтованості (тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційності, зокрема дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані обставини, викладені у висновку комісії про результати службового розслідування від 09.11.2021 не можуть свідчити про невідповідність ОСОБА_1 вимогам професійної компетенції в цілому.
При цьому Чотирнадцятою кадровою комісією не надано до суду першої інстанції та до апеляційного суду інших доказів, які б свідчили про невідповідність позивача вимогам професійної компетенції.
Таким чином такі висновки Чотирнадцятої кадрової комісії є суб`єктивними, безпідставними та необґрунтованими.
Стосовно висновку комісії щодо невідповідності ОСОБА_1 вимогам професійної етики прокурора, суд зазначає наступне.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 3 Закону №1697-VII визначено, що однією із засад діяльності прокуратури є неухильне дотримання вимог професійної етики та поведінки.
Статтею 19 Закону №1697-VII передбачено, що прокурор зобов`язаний неухильно додержуватися Присяги прокурора, правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.
З метою визначення основних принципів, моральних норм та правил прокурорської етики, якими повинні керуватися прокурори при виконанні своїх службових обов`язків та поза службою, Всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017, затверджено Кодекс професійної етики та поведінки прокурорів (далі - Кодекс), яким закріпленні стандарти прокурорської етики та відповідні норми доброчесної поведінки та зафіксовано ключові етичні ціннісні орієнтири прокурорської діяльності, етичні стандарти професії, які утворюють систему правил прокурорської етики та доброчесності.
Кодексом передбачено, що прокурор повинен постійно дбати про свою компетентність, професійну честь і гідність (стаття 11); при виконанні службових обов`язків прокурор має дотримуватися загальноприйнятих етичних норм поведінки, бути взірцем доброчесності, вихованості і культури (стаття 16); прокурор має суворо дотримуватися обмежень, передбачених антикорупційним законодавством, не допускати будь-яких проявів, які можуть створити враження корупційних (стаття 19).
Відповідно до ст. 18 Кодексу працівнику прокуратури слід не допускати дій і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний громадський резонанс.
Статтею 21 Кодексу визначено, що прокурор діє на підставі закону, неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання. Поза службою поводитися коректно і пристойно. При з`ясуванні будь-яких обставин з представниками правоохоронних і контролюючих органів не використовувати свій службовий статус, у тому числі посвідчення прокурора з метою впливу на посадових осіб.
Правила прокурорської етики формують стандарт поведінки, яка має бути взірцем законності, справедливості, дисципліни, людяності, порядності, ввічливості, сприяти довірі й повазі суспільства до органів прокуратури і представників цієї професії.
Таким чином оцінка відповідності прокурора критеріям професійної етики здійснюється Кадровою комісією крізь призму вищеозначених етичних вимог, встановлених до професії прокурора, і стандартів, що стосуються його позаслужбової поведінки й іншої дозволеної діяльності.
Одним із критеріїв невідповідності позивача вимогам професійної етики прокурора, визначено неподання заступником керівника Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_1 повідомлення Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані від 21.04.2017.
Зокрема комісією встановлено, що відповідно до відомостей з Національної автоматизованої інформаційної системи Департаменту ДАІ МВС України, ОСОБА_1 на підставі договору №7345/2017/295007 від 18.01.2017, укладеного в ТСЦ, відчужив належний йому автомобіль за 119619 грн, що становить 74,7 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб.
Однак, як зазначалось комісією, на момент проведення службового розслідування повідомлення про суттєві зміни в майновому стані прокурором не подавалось.
Згідно матеріалів справи за фактом отримання доходу від продажу транспортного засобу марки "Opel Combo", 2005 року випуску, в сумі 119619,00 грн позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП.
У зв`язку із цим, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надіслано до Сокирянського районного суду Чернівецької області.
З матеріалів справи встановлено, що постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 13.11.2017 у справі №722/865/17 (номер провадження №3/722/327/17) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Рішенням кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №279 дп-17 від 15.11.2017 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у виді догани за не повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.
Разом з тим, рішенням Вищої ради правосуддя "Про скасування рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №279дп-17 від 15.11.2017 про накладення дисциплінарного стягнення на заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_1 " від 20.02.2018 №566/0/15-18 скасовано рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №279дп-17 від 15.11.2017 та закрито дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 .
Згодом, постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 20.12.2017 у справі №722/865/17 апеляційну скаргу захисника Гінгуляка В.М., діючого в інтересах ОСОБА_1 задоволено. Постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 13.11.2017, відносно ОСОБА_1 скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.
Тобто, відсутність вини прокурора ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, а саме щодо не повідомлення Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані, встановлена Апеляційним судом Чернівецької області у зазначеному вище судовому рішенні.
Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел щодо неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.
У той же час, зі змісту оскаржуваного позивачем рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур №1 від 13.03.2023 судом встановлено, що Комісії було відомо про винесену Апеляційним судом Чернівецької області постанову від 20.12.2017 у справі №722/865/17, однак залишено поза увагою.
Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Крім того судом першої інстанції вірно встановлено, що останнім під час надання кадровій комісії пояснень по питанню щодо не повідомлення Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані, було також повідомлено про постанову Апеляційного суду Чернівецької області від 20.12.2017 у справі №722/865/17.
Відтак, кадрова комісія дійшла помилкового висновку про наявність сумніву щодо невідповідності позивача вимогам професійної етики прокурора.
Разом з цим, приймаючи рішення "Про неуспішне проходження прокурором атестації", Комісія посилалась на невідповідність ОСОБА_1 вимогам доброчесності прокурора, вказуючи на те, що з 20.01.2019 у власності дружини прокурора, ОСОБА_4 , перебуває об`єкт незавершеного будівництва (житловий будинок у с. Кам ’яна Чернівецької області). Крім того, прокурор користується житловим будинком, що знаходиться у власності його батька, ОСОБА_5 , у с. Остриця Чернівецької області.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що для з`ясування підстав набуття вказаного майна та походження коштів на його придбання, відповідно до п. 11 Розділу IV Порядку проходження прокурорами атестації, перед проведенням співбесіди членами комісії надсилались на електронну пошту ОСОБА_1 повідомлення із пропозицією надати письмові пояснення щодо питань, пов`язаних з матеріалами атестації.
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що на запитання Комісії, яке стосувалося наявності у власності дружини позивача об`єкта незавершеного будівництва – житлового будинку, площею 104 кв. м. у с. Кам`яна Чернівецької області, а саме щодо надання інформації стосовно такого майна, підтверджуючі документи, його вартості, позивач пояснив, що має у користуванні об`єкт незавершеного будівництва – житловий будинок (квартиру), площею 104 м.кв. у АДРЕСА_1 , який отриманий на підставі договору про сплату внесків у обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №Т/2/1/7 від 23.01.2019. Відповідно до п. 3.1 вказаного договору вартість будівництва складає 10699,71 грн за 1 метр квадратний та складає загальну вартість 1112769 грн. Ціна будинку (квартири) була ринковою на момент укладання договору.
Позивачем вказано, що відповідно до офіційно задекларованих сум коштів протягом 2018-2020, ним отримано дохід (заробітну плату) за місцем роботи на загальну суму 1558 тис. грн., запозичено у його батька ОСОБА_5 для ОСОБА_4 – 400 тис. грн. та від продажу транспортного засобу марки КІА Соренто 2004 р.в. – 39 тис. грн.
Термін сплати пайових внесків відбувався протягом 18 місяців з 23.01.2019 по 25.06.2020. На даний час кошти (пайові внески) сплачені в повному обсязі.
Станом на березень 2023 будинок (квартира) не зданий в експлуатацію. За попередніми даними забудовника здача в експлуатацію будинок (квартири) планується у 2023 році, після чого буде оформлено право власності на нього. Проте, за словами позивача, житловий будинок, площею 104 кв.м. у с. Кам`яна Чернівецької області не зданий в експлуатацію і на даний час.
При цьому позивачем надано пояснення про те, що оплата пайових внесків за будинок (квартиру) частково здійснені за кошти позичені його батьком ОСОБА_5 дружині ОСОБА_4 та за кошти від продажу транспортного засобу КІА Соренто 2004 р.в.. Вказано, що його батько з 2012 року працює адвокатом, мав певні заощадження після звільнення з попередньої роботи (вихід на пенсію), пенсії та від здійснення адвокатської діяльності.
Стосовно питання щодо житлового будинку, площею 150 кв.м., що знаходиться у власності батька позивача, ОСОБА_5 , у с. Остриця Чернівецької області (дата набуття права – 24.10.2021), його вартості, придбання, позивач зазначав, що житловий будинок у с. Остриця Чернівецької області, площею 150 кв. м. перебуває у власності його батька ОСОБА_5 з 22.03.2016. З 24.10.2021 він переїхав в м. Чернівці та з того часу проживає у ньому. Вартість будинку відповідно до п.13 договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.03.2016 становить 147900 грн. ОСОБА_5 придбав зазначений будинок за свої власні заощадження після звільнення з попередньої роботи у 2012 році (вихід на пенсію), пенсії, та від здійснення адвокатської діяльності. Позивач пояснив, що придбання вказаного будинку проводилось за кошти батька ОСОБА_5 , які він отримав після звільнення та виходу на пенсію, від пенсійного забезпечення та зайняття адвокатською діяльністю.
Також надав пояснення стосовно автомобіля Skoda Fabia 2004 р.в. вартістю 49463 грн, яким він користується, ОСОБА_1 а саме, що ОСОБА_7 придбала вказаний автомобіль за її власні заощадження та її чоловіка ОСОБА_8 в розмірі 49463 грн. Даний транспортний засіб вона набула на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 15.03.2019.
Зазначав, що транспортний засіб придбаний для сімейних потреб. У разі необхідності автомобіль використовувався та використовується і його сім`єю. Заощадження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 утворились з пенсій та ведення особистого селянського господарства на земельних ділянках, на яких вони вирощують та реалізовують плоди дерев яблуні, слив та абрикос. Ціна транспортного засобу на момент придбання була ринковою. Повідомив, що ОСОБА_7 є його тещею.
При цьому позивач під час розгляду даної справи, надав пояснення, що не заперечує факту не надання ним Кадровій комісії відомостей про доходи батька, оскільки комісія у запитанні не ставила такого питання та, відповідно, тому їх не було надано.
Разом з тим, до матеріалів позовної заяви позивачем надано Декларації про доходи, зобов`язання фінансового характеру та майновий стан державного службовця та особи, яка претендує на заняття посади державного службовця щодо себе та членів своєї сім`ї, які подавались його батьком – ОСОБА_5 за 1997-2011 роки.
Перевіривши надані позивачем докази колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про фінансову спроможність батька позивача придбати житловий будинок, площею 150 кв., в с. Остриця Чернівецької області, вартість якого, згідно п. 13 договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.03.2016, становила 147900 грн, як і спроможність його батька, ОСОБА_5 , надати дружині позивача, ОСОБА_4 – 400 тис. грн. на придбання нею об`єкта незавершеного будівництва – житлового будинку, площею 104 кв. м. у с. Кам`яна Чернівецької області, який придбано на підставі договору про сплату внесків у обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №Т/2/1/7 від 23.01.2019.
Відтак, враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно вважав, що висновки Чотирнадцятої кадрової комісії не підтверджені належними, достовірними та доказами.
Верховний Суд вже роз`яснював, що вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень. І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень "суб`єктивізує" акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, з яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність рішення (постанови Верховного Суду від 10.04.2020 у справі №819/330/18, від 10.01.2020 у справі №2040/6763/18).
Натомість, зміст оскаржуваного рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур №1 від 13.03.2023 "Про неуспішне проходження прокурором атестації", містить виключно висновок про наявність у Комісії "обґрунтованих сумнівів" щодо відповідності позивача вимогам доброчесності без посилання на належні та допустимі докази на підтвердження цих сумнівів.
Відтак судом першої інстанції вірно зазначено, що відсутність в оскаржуваному рішенні кадрової комісії обґрунтованих мотивів його прийняття, а також відсутність у відповідача будь-яких доказових доводів, які б слугували і стали підставою для висновків комісії, за яких позивач не відповідає законодавчо визначеним критеріям для зайняття посади прокурора, перевірка на наявність яких здійснюється в межах атестації прокурорів, є достатніми підставами для визнання його протиправним та скасування.
Разом з тим колегія суддів враховує, що позивач успішно пройшов перших два етапи атестації та був допущений до співбесіди. Перед проведенням співбесіди, у відповідності до Порядку №221, позивач виконав практичне завдання.
Проте аналіз професійної компетентності позивача було здійснено Кадровою комісією без урахування того, що позивач успішно пройшов попередні етапи атестації.
Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур №1 від 13.03.2023 "Про неуспішне проходження прокурором атестації", згідно якого заступник керівника Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_1 неуспішно пройшов атестацію за результатами проходження співбесіди, є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу керівника Чернівецької обласної прокуратури від 27.03.2023 №151-к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури на підставі пункту 2 частини 2 статті 41 Закону України "Про прокуратуру", п.п. 2 п. 19 розділу ІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих активів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" з 28.03.2023, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, оскаржуваний наказ керівника Чернівецької обласної прокуратури від 27.03.2023 №151-к прийнято на підставі рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур №1 від 13.03.2023 та згідно пункту 2 частини 2 статті 41 Закону України "Про прокуратуру", п.п. 2 п. 19 розділу ІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих активів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури".
Як зазначалось вище, підпунктом 2 пункту 19 розділу II "Прикінцеві положення" Закону №113-IX (у редакції Закону України від 15.06.2021 №1554-IX) визначено, що прокурори та слідчі органів прокуратури "..." звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора за умови настання такої підстави, як рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.
Тобто неуспішне проходження прокурором атестації є самостійною і самодостатньою підставою для його звільнення з посади.
При цьому, як фактичною підставою, юридичним фактом для звільнення слугує саме рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором.
Таким чином, оскільки колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції  про визнання протиправним та скасування рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур №1 від 13.03.2023 про неуспішне проходження позивачем атестації, тобто воно відсутнє як юридичний факт необхідний для звільнення позивача з посади, то й оскаржуваний наказ, який прийнятий на підставі зазначеного рішення, підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню.
Щодо похідних від них вимоги про поновлення позивача на посаді заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області, або на рівнозначній посаді в Дністровській окружній прокуратурі, яка входить до складу юридичної особи Чернівецької обласної прокуратури (ідентифікаційний код 02910120) з 28.03.2023, суд зазначає наступне.
Згідно частини 1 статті 235 КЗпП України, на орган, що розглядає трудовий спір, у разі з`ясування того, що звільнення працівника відбулось незаконно, покладається обов`язок поновлення такого працівника на попередній роботі. 
Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту прав, ніж зазначений в частині першій статті 235 КЗпП України, а отже, установивши, що звільнення відбулося із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі, а саме, - на посаді заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області, а не на рівнозначній посаді в Дністровській окружній прокуратурі.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 16.05.2024 у справі № 640/579/20.
Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність наказу про звільнення, а тому позивач є таким, що підлягає поновленню на посаді з якої його звільнено.
Верховний Суд неодноразово висловлювався щодо перевірки дискреції кадрової комісії під час проведення співбесіди на третьому етапі атестації прокурорів, процедура проведення якого визначена пунктом 9 розділу IV Порядку №221, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 640/1083/20, від 22.09.2022 у справі № 200/7541/20-а, від 29.09.2022 у справі № 260/3026/20, від 20.10.2022 у справах № 140/17496/20 та 640/18156/20, від 06.10.2022 у справі № 640/777/20), від 24.10.2022 у справі № 640/1358/20, від 03.11.2022 у справі № 640/1088/20, від 08.11.2022 у справі № 640/1559/20, від 10.11.2022 у справі № 280/7188/20.
Відповідно до пунктів 7, 9, 11, 12, 15, 17 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ та пункту 9 розділу IV Порядку № 221 в аспекті дискреційних повноважень кадрових комісій (в рамках атестації прокурорів) і меж судового контролю у справах про оскарження рішень останніх за наслідками третього етапу атестації (співбесіди), за результатами якої приймається рішення кадрової комісії про успішне або неуспішне проходження прокурором атестації. У разі неуспішного проходження атестації прокурором, таке рішення є безальтернативною підставою для прийняття наказу про звільнення прокурора з посади, яке має ознаки рішення суб`єкта владних повноважень, з огляду на що має відповідати вимогам частини другої статті 2 КАС України. Тому рішення цього органу [кадрової комісії] можуть піддаватися судовому контролю, що аж ніяк не заперечує й не протирічить його дискреційним повноваженням під час атестування прокурорів й ухвалення за наслідками цієї процедури відповідних рішень.
При цьому, суд під час перевірки рішення кадрової комісії, не втручаючись у дискреційні повноваження вказаної комісії та керуючись завданнями адміністративного судочинства, передбаченими статтею 2 КАС України, досліджує пояснення позивача та надані ним документи на підтвердження наданих ним пояснень щодо розбіжностей встановлених цією комісією під час проведення співбесіди та з`ясовує, чи дійсно вони спростовують висновки комісії, які стали підставою для прийняття спірного рішення.
Вказані висновки застосовувалися також Верховним Судом у постанові від 24.06.2024 у справі № 260/1134/23.
Щодо висновку суду першої інстанції в частині вирішення питання стягнення середнього заробітку та допущення до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку колегія суддів зазначає, що відповідачі не навели аргументів, щодо незаконності вирішення цих питань, хоча в силу закону обов`язок щодо доказування покладається саме на відповідачів, при цьому, суд апеляційної інстанції перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з Чернівецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 151640,96 грн. та в частині негайного виконання рішення суду щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення заробітної плати на його користь в межах суми стягнення за один місяць.
VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.  
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги Чернівецької обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 
Постанова суду складена в повному обсязі   07 листопада 2024 року.
Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Капустинський М.М.