ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" жовтня 2024 р.           Справа№ 910/7945/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Майданевича А.Г.
суддів:            Суліма  В.В. 
          Гаврилюка  О.М. 
 
за участю секретаря судового засідання: Шевченко Н.А.
представників сторін:
від позивача:Чуміна К.Г.
від відповідача: Прохоров Ю.Г.
треті особи, які не заявляють самосійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача
1. :не з`явився
2. :не з`явився
3. :не з`явився
розглянувши  матеріали апеляційних скарг в режимі відеоконференції Державного підприємства "Гарантований покупець" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Аякс Дніпро"
на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2023
у справі № 910/7945/22 (суддя Кирилюк Т.Ю.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аякс Дніпро»
до Державного підприємства "Гарантований покупець"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:
1. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг;
2. Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго";
3. Кабінет Міністрів України;
4. Міністерство енергетики України
про стягнення 44 948 780, 08 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

          Товариство з обмеженою відповідальністю "Аякс Дніпро" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення      44   948   780,08 грн, у тому числі 33 332 088,76 грн основного боргу, 4 697 818,51 грн пені, 390 477,83 грн трьох процентів річних, 3      грн. інфляційних втрат та 3    260 207,39 грн штрафу.
          Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №1340/01/20 від 05.05.20 в частині оплати електричної енергії.
          Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2022 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:   Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго"; Кабінет Міністрів України; Міністерство енергетики України.
          Позивачем 24.10.2022 надано суду заяву про збільшення розміру позовних вимог до 52 028 082,36 грн, у тому числі 35 229 593,14 грн основного боргу, 7 964 064,50 грн пені, 613 839, 84 грн трьох процентів річних, 4 542       484,99 грн інфляційних втрат та 3   678 099,89 грн штрафу.
           26.10.2022 позивачем повторно надано суду заяву про збільшення розміру позовних вимог до 52   028    082,36 грн, у тому числі 35 229 593,14 грн основного боргу, 7 964 064,50 грн пені, 613 839, 84 грн трьох процентів річних, 4 542 484,99 грн інфляційних втрат та 3 678 099,89 грн штрафу.
Представником позивача 31.07.2023 через систему «Електронний суд» подано заяву в порядку ст. 46 ГПК України, в якій він просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 50 536 187, 92 грн, з яких:  35 427 512,40 грн основного боргу, 8 784 792,19 грн пені, 835 725, 00 грн. трьох процентів річних, 3 022 086,82 грн інфляційних втрат та 2 466 071,51 грн штрафу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 позов задоволено частково. 
Стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аякс Дніпро» 29 457   619, 67 грн основного боргу;      694   877,00 грн 3 %  річних; 2 563   080,01 грн інфляційних втрат та 490   733,65 грн  витрат зі сплати судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
          Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, відповідно до підписаних представниками сторін у справі актів купівлі-продажу електроенергії, відповідач мав сплатити позивачу 157       551       476,01 грн.           За  наслідками здійснення позивачем односторонніх правочинів заліку зустрічних однорідних вимог загальну суму грошового зобов`язання відповідача за період часу з лютого 2022 року до червня 2022 року зменшено до 154 038 266,37 грн.
          Відповідно до платіжних доручень відповідачем частково оплачено отриману електричну енергію за лютий - червень 2022 року загалом у розмірі 124   580   646,7 грн.
          Так, судом зазначено, що документально підтвердженим грошовим зобов`язанням відповідача є сплата 154   038 266,37 грн (157 551 476,01 грн відповідно до підписаних сторонами у справі актів купівлі-продажу за лютий-червень 2022 року -3 513 209,64 грн загальної суми заліків зустрічних однорідних вимог, вчинених позивачем).
          Відповідно, документально підтверджена різниця між грошовим зобов`язанням відповідача та оплаченою ним частиною цього зобов`язання складає      29 457 619,67 грн (154 038 266,37 - 124 580 646,7 = 29 457 619,67).
          Водночас, відповідно до наданої суду позивачем 01.08.2023 заяви про зменшення позовних вимог, позивач стверджує про наявність основного простроченого зобов`язання відповідача за лютий-червень 2022 року у розмірі 35   427 512,40 грн.
          Різниця між документально підтвердженим розміром заборгованості відповідача та вимогою позивача у цій частині позову склалась у результаті самостійного перерахування ставки «зеленого» тарифу та надбавки на підставі оприлюдненої 12.09.2022 Постанови      Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1117 від 09.09.2022 «Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у січні - травні, липні, жовтні 2021 року та у лютому - червні 2022 року.
          Суд першої інстанції також зазначив, що матеріали справи не містять підписаних сторонами актів коригування, актів купівлі-продажу електричної енергії у лютому-червні 2022 року.
          Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позивач чи відповідач звертався до свого контрагента для коригування визначеної актами купівлі-продажу за лютий-червень 2022 року інформації, у тому числі      в частині вартості придбаної енергії.
          Таким чином, суд дійшов до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягає частковому задоволенню у підтвердженому належними доказами розмірі 29 457 619,67 грн. Відповідачем факт наявності боргу не спростовано.
          Суд погодився з доводами позивача, що відповідачем построчено грошове зобов`язання з оплати електричної енергії за лютий-червень 2022 року відповідно до вимог пункту 10.4      Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 641 від 26.04.2019.
          Постанова      Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1117 від 09.09.2022 була оприлюднена 12.09.2022. Відповідно, відповідач був зобов`язаним протягом трьох робочих днів (не пізніше 15.09.2022) сплатити позивачу повну вартість отриманої у лютому-червні 2022 року електричної енергії.
          Проте, зазначений обов`язок відповідачем не виконано.
Судом встановлено наявність права позивача на отримання пені у розмірі 8   784 792,19 грн    та штрафу у розмірі 2 466 071,51 грн за прострочення виконання відповідачем зобов`язання з оплати вартості придбаної електроенергії, яке встановлене пунктом 4.6 укладеного сторонами у справі договору №1340/01/20 від 05.05.2020, з урахуванням доведеності належними доказами суми основного боргу.
Водночас, вирішуючи спір у цій частині заявлених у позові вимог, з урахуванням ступеню виконання зобов`язання відповідачем (80,9%) та причин його невиконання у повному обсязі, суд встановив наявність розумної необхідності скористатись наданим статтями 233 Господарського кодексу України та статтею 551 Цивільного кодексу України правом та відмовити у задоволенні вимог про стягнення пені та штрафу з відповідача.
          Суд також не погодився  з наданим позивачем розрахунком позовних вимог про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за період часу з 16.09.2022 до 30.06.2023. 
          З урахуванням часткового доведення позивачем заявленої до стягнення суми основного боргу суд частково задовольнив позовні вимоги про стягнення грошових коштів на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, а саме: 694 877,00 грн. трьох процентів річних (період часу з 16.09.2022 по 30.06.2023);  2 563 080,01 грн інфляційних втрат (період часу з жовтня 2022 року по червень 2023 року).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги ДП «Гарантований покупець» та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Державне підприємство "Гарантований покупець" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу, оскаржуване рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. 
Також апелянт вказує, що договірні зобов`язання сторін за період 2022 року виникли в умовах дії воєнного стану, а тому здійснюються відповідачем з урахуванням положень наказів Міністерства енергетики України № 140 від 28.03.2022 «Про розрахунки на ринку електричної енергії» та   № 206 від 15.06.2022 «Про розрахунок з виробниками за «зеленим тарифом».  На думку апелянта, проведення Гарантованим покупцем розрахунків з виробниками електричної енергії з альтернативних джерел енергії на період воєнного стану в України, які мають договірні відносини з Гарантованим покупцем, у тому числі з позивачем, з урахуванням показників, визначених наказами Міністерства енергетики України №140 від 28.03.2022, №206 від 15.06.2022 є належним виконанням умов договору.
Апелянт вважає, що він не порушив умови договору, здійснив розрахунки з позивачем належним чином, з урахуванням регуляторних актів щодо обсягу оплати електричної енергії, поставленої у спірний період. Разом з цим, апелянт зазначає, що позивачем не доведено порушення ДП «Гарантований покупець» порядку розрахунку, встановленого нормативно-правовими актами, які регулюють діяльність на ринку відновлювальної електроенергетики.
Також, на думку скаржника, є неспроможним посилання суду на ненадання доказів наявності грошових коштів на банківському рахунку Гарантованого покупця, оскільки у наказі Міненерго №206 відсутні відповідні вимоги, а розподіл коштів здійснюється незалежно від того чи надав Гарантований покупець докази наявності коштів на його рахунку, чи ні. При цьому, суд не встановив порушення відповідачем умов і порядку розподілу коштів.
Таким чином, апелянт вважає, що суд першої інстанції, не застосувавши накази Міненерго від 28.03.2022 №140 та від 15.06.2022 №206 до спірних правовідносин, порушив ст.ст.13, 86, ч.5 ст.236, п.п.3,6 ч.4 ст. 238 ГПК України.
Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції повинен був зменшити розмір інфляційних втрат та процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України. Суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 та у постанові від 09.03.2021 у справі № 924/441/20.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги  ТОВ "Аякс Дніпро» та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ «Аякс Дніпро" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу, оскаржуване рішення скасувати в частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі (в редакції заяви у порядку ст. 46 ГПК України від 25.07.2023, яка надійшла до суду 01.08.2024).
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. 
Позивач зазначає, що відповідачем порушено строки здійснення повного розрахунку за електричну енергію, вироблену та відпущену ТОВ «Аякс Дніпро» за розрахункові місяці: лютий-червень 2022 року. Настання строку здійснення повного розрахунку за відпущену електричну енергію пов`язано з тим, що постановою НКРЕКП №1117 від 09.09.2022 затверджено розмір вартості послуг  Гарантованого покупця за лютий-червень 2022 року  (постанова опублікована на сайті НКРЕКП - 12.09.2022), але Гарантованим покупцем не здійснено 100% оплату вартості електричної енергії, відпущеної в період лютий - червень 2022 року.
Також позивач вказує, що визначений відповідачем розмір вартості електричної енергії, виробленої та відпущеної ТОВ «Аякс Дніпро» протягом ІІ кварталу (квітень- червень 2022 року) не відповідає законодавству (є заниженим), а саме при визначенні вартості електричної енергії, відпущеної у ІІ кварталі 2022 року, відповідач з посиланням на постанову НКРЕКП №363 від 31.03.2022 застосував ставку «зеленого» тарифу та надбавку, встановлені постановою НКРЕКП 30.12.2021 №3024, розмір якої не відповідає вимогам ч.ч.29-31 ст. 9-1 Закону України « Про альтернативні джерела енергії»  щодо щоквартального перерахунку ставки «зеленого» тарифу відповідно до зміни курсу Євро (фактично відповідачем при розрахунку вартості електричної енергії застосовано неактуальну для ІІ кварталу 2022 року ставку тарифу; при обрахуванні вартості відповідачем враховувалась ставка тарифу для І кварталу 2022 року). У зв`язку з цим, позивачем було самостійно визначено ставку «зеленого» тарифу з урахуванням надбавки, яка, на його думку, відповідає вимогам ч.ч.29-31 ст. 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» та постанові НКРЕКП від 30.08.2019 №1817 «Про затвердження Порядку встановлення, перегляду та припинення дії «зеленого» тарифу на електричну енергію для суб`єктів господарської діяльності, споживачів електричної енергії, у тому числі енергетичних кооперативів та приватних домогомподраств, генеруючи установки яких виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії» та здійснено перерахунок вартості електричної енергії, відпущеної у квітні-червні 2022 року.
Позивач зауважує, що суд дійшов неправильного висновку про узгодження сторонами вартості електричної енергії у актах купівлі-продажу, оскільки такі акти за своєю юридичною суттю не є документом, якими сторони погоджують вартість товару (ціну договору), оскільки в акті купівлі-продажу фіксується обсяг господарської операції - у даному випадку обсяг електричної енергії, яка відпущена позивачем протягом розрахункового місяця.
Крім того, позивач звертає увагу, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи в частині підстав для стягнення з відповідача вартості електричної енергії, яка визначена на підставі ставки «зеленого» тарифу, що відповідає  вимогам ч.ч.29-31 ст. 9-1 Законом України «Про альтернативні  джерела енергії», так судом зазначено, що матеріали справи не містять жодного доказу, що позивач чи відповідач звертався до свого контрагента для коригування визначеної у актах купівлі-продажу за лютий-червень 2022 року інформації. Проте, в матеріалах справи є вимога, яку, позивач направляв на адреси Гарантованого покупця та НКРЕКП, з пропозицією здійснити перерахунок вартості електричної енергії, відпущеної ТОВ «Аякс Дніпро» протягом ІІ кварталу 2022 року, з урахуванням перерахованої  відповідно до вимог ст. 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» та постанови НКРЕКП від 30.08.2019 №1817 ставки «зеленого» тарифу та надбавки до «зеленого» тарифу, та сплатити неоплачену вартість електричної енергії, прийнятої ДП «Гарантований покупець» від ТОВ «Аякс Дніпро». 
Позивач вказує, що згідно з розрахунком ціни позову (з урахуванням заяви в порядку ст. 46 ГПК України від 25.07.2023), загальна вартість електричної енергії, відпущеної у спірному періоді склала 163   521   368,75 грн, враховуючи часткове виконання відповідачем зобов`язання з оплати (124   580   646,70 грн), а також проведені заліки зустрічних однорідних вимог (3   513   209,64 грн), основана сума заборгованості до стягнення складає 35   427   512,40 грн. Відповідачем конррозрахунок заборгованості не надався.
Позивач зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував закон, звільнивши відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання на підставі ч.3 ст. 511 ЦК України, ст. 233 ГК України, які не дають суду підстав для відмови у задоволенні вимог в частині стягнення пені та штрафу. Вказує, що з матеріалів справи не вбачається наявність винятковості випадку щодо причин невиконання зобов`язання Гарантованим покупцем з оплати вартості за електричну енергію перед позивачем. 
Також позивач вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у стягненні з відповідача неустойки з посиланням на вплив відносно відповідача негативного стану енергетичного сектору є таким, що не відповідає реальним обставинам справи.
Позивач  зауважує, що, оскільки НКРЕКП була прийнята постанова про затвердження розміру вартості послуг Гарантованого покупця (№1117 від 09.09.2022) і забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел у розрахунокі періоди лютий-червень 2022 року, тому в силу специфіки функціонування ринку електричної енергії, відповідач мав можливість здійснити повний розрахунок із виробниками. Зворотніх, передбачуваних обставин, як зазначає позивач, які   перешкоджали б відповідачу здійнити остаточний розрахунок із позивачем не доведено. 

Узагальнені доводи відзиву Кабінету Міністрів України на апеляційну скаргу позивача ТОВ «Аякс Дніпро»

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, Кабінет Міністрів України (далі-КМУ) у своєму відзиві, наданому до суду 04.12.2023, просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 
КМУ зазначає, що наказами Міністерства енергетики України № 140 від 28 березня 2022 року «Про розрахунки на ринку електричної енергії» та   № 206 від 15 червня 2022 року «Про розрахунок з виробниками за зеленим тарифом»   встановлено обов`язок для ДП «Гарантований покупець» на період дії воєнного стану в Україні з коштів, що наявні на поточному рахунку та надходять від продажу електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, забезпечити перерахування коштів на сплату платежів за придбану електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії, що мають договірні відносини з Гарантованим покупцем із дотриманням вимог Порядку купівлі Гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 26.04.2019 №641 та з урахуванням положень, викладених у п.2 цього наказу. Отже, Порядком купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом регулюється питання розрахунку з Гарантованим покупцем за послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.
КМУ просив врахувати доводи щодо порядку виконання спеціальних обов`язків, покладених на учасників  ринку електричної енергії у період воєнного стану та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 

Узагальнені доводи відзиву ТОВ «Аякс Дніпро» на апеляційну скаргу відповідача

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги відповідача, ТОВ «Аякс Дніпро» у своєму відзиві, наданому до суду 14.12.2023, просить апеляційну скаргу ДП «Гарантований покупець» залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 в частині позовних вимог, які були задоволені залишити без змін. 
Крім того, позивач зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано не врахував посилання Гарантованого покупця на положення наказів Міністерства енергетики України № 140 та №206. Такі накази не впливають на визначення-зміну строку проведення остаточного розрахунку Гарантованим покупцем з позивачем. Порядок та строки проведенення остаточного розрахунку Гарантованим покупцем з позивачем передбачені п.10.4 Порядку №641. Тому зазначені накази за своїм юридичним значенням не можуть регулювати відносини щодо розрахунків за електричну енергію всупереч Порядку №641 (адже закон передбачає саме постанови НКРЕКП як єдиний можливий регулятор порядку остаточного розрахунку із виробниками).
Позивач вказує, що доводи апеляційної скарги відповідача щодо наявності обставин для зменшення розміру інфляційних втрат та 3 % річних  (відсутність вини у виникненні спору, невиконання зобов`язання, на його думку, є наслідком неналежного виконання обов`язків НЕК «Укренерго»; прив`язка ставки «зеленого» тарифу до курсу Євро; віднесення скаржника до підприємств державної форми власності) суперечать чинному законодавству. Зі змісту положень ст.218 ГК України вбачається, що не вважаються обставинами, що звільняють від відповідальності за неналежне виконання зобюов`язань, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність у боржника необхідніх коштів.  
Стосовно курсу Євро, про який вказав Гарантований покупець, позивач зазначає, що він враховується під час визначення (обрахунку за відповідною формулою) ставки «зеленого» тарифу  на відповідний квартал. При цьому, сама ставка «зеленого» тарифу на відповідний квартал визначається у фіксований величині - «коп./кВт-год», що також не передбачає валютного еквівалента. Відтак, вартість електричної енергії виражається виключно у гривні та знецінюється через інфляційні процеси у разі прострочення оплати вартості електричної енергії. 
Також позивач звертає увагу, що правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 № 902/417/18, на який посилається відповідач для зменшення розміру неустойки жодним чином не обгрутовує можливість суду зменшити 3% річних у даній справі, оскільки фактичні обставини даної справи та справи №902/417/18 є різними.

Додаткові письмові пояснення ДП «Гарантований покупець»

29.01.2024 та 05.08.2024 ДП «Гарантований покупець» було подано  додаткові пояснення  щодо судової практики за аналогічними справами, а саме відповідач зазначив, що у провадженні Верховного Суду перебувають справи з аналогічних питань: № 910/9725/23, №910/9100/22, № 910/6185/23, № 910/4439/23.
Також відповідач вказує, що беручи до уваги предмет та підстави цього позову, незгода позивача з постановою №363 є його правом для оскарження її в адміністративному судочинстві. На час виникнення правовідносин постанова №363 була чинна та обов`язкова для виконання як позивачем так і відповідачем, а отже, суд повинен врахувати постанову №363, як належний нормативно-правовий акт.
          Крім того, відповідач звертає увагу, що акти купівлі-продажу за квітень-червень 2022 року позивач підписав без зауважень, що підтверджує правильність  сум, зазначених в актах, тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Аякс Дніпро" самостійно перерахував «зелений» тариф тим самим перетягнув на себе повноваження суб`єкта владних повноважень (НКРЕКП).
           При цьому, за твердженням представника відповідача, для позивача, як виробника електричної енергії, є обов`язковими до виконання накази Міненерго №140 та 206 в період особового стану.
         Також, відповідач      зауважує, що період нарахування пені та штрафу позивачем заявлено такий, який входить в період дії воєнного стану.
              Отже, враховуючи приписи п.16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332, яка є чинною та обов`язковою для суб`єктів спірних правовідносин, відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу.

Додаткові письмові пояснення ТОВ «Аякс Дніпро»

01.03.2024, 28.03.2024, 01.08.2024, 26.08.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «Аякс Дніпро» до Північного апеляційного суду подано додаткові письмові пояснення аналогічні доводам апеляційної скарги ТОВ «Аякс Дніпро», з урахуванням додаткових пояснень позивача ДП «Гарантований покупець».
08.10.2024 ТОВ «Аякс Дніпро» надано додаткові пояснення, в яких зазначено висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2024 у справі № 910/1703/23, яка є подібною до даної справи №910/7945/22.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи №910/7945/22 між суддями від 25.10.2023 для розгляду апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Сулім В.В.
Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 26.10.2023 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Аякс Дніпро» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 у справі № 910/7945/22 передана раніше визначеному автоматизованою системою складу суду: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Сулім В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/7945/22.
09.11.2023 на адресу Півнінчного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/7945/22.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 відмовлено Державному підприємству «Гарантований покупець» у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 у справі №910/7945/22 залишено без руху. Запропоновано Державному підприємству "Гарантований покупець" протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки, а саме, надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у розмірі 736 100,48 грн. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аякс Дніпро» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 у справі № 910/7945/22 та призначено розгляд справи на 18.12.2023.
30.11.2023 Державним підприємством "Гарантований покупець" подана заява про усунення недоліків, до якої долучено платіжна інструкція № 1167 від 28.11.2023 з доказами сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в межах справи № 910/7945/22 у розмірі 736   100,48 грн.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 у справі №910/7945/22 та призначено розгляд справи на 18.12.2023.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 відкладено розгляд справи №910/7945/22 за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Аякс Дніпро» та Державного підприємства "Гарантований покупець"  на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 у справі №910/7945/22 та 29.01.2024.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 від 04.03.2024, від 01.04.2024, від 15.04.2024, від 29.04.2024 оголошувались перерви у розгляді апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Аякс Дніпро» та Державного підприємства "Гарантований покупець"  на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 у справі №910/7945/22 до 04.03.2023, 01.04.2024, 15.04.2024, 29.04.2024, 29.05.2024 відповідно для надання практики Верховного Суду з аналогічних правовідносин.
27.05.2024 від ДП «Гарантований покупець» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 910/4439/23, яка є подібною справі, що розглядається №910/7945/22.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2024 апеляційне провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Аякс Дніпро» та Державного підприємства "Гарантований покупець"  на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 у справі №910/7945/22 зупинено до закінчення розгляду об`єданою палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №910/4439/23.
04.07.2024 від ТОВ «Аякс Дніпро» надійшло клопотання про поновлення провадження у справі №910/7945/22 у зв?язку з усуненням обставин, що раніше зумовили його зупинення. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2024 апеляційне провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Аякс Дніпро» та Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 у справі №910/7945/22 поновлено та розгляд апеляційної скарги призначено на 05.08.2024. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2024 оголошено перерву у розгляді апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Аякс Дніпро» та Державного підприємства "Гарантований покупець"  на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 у справі №910/7945/22 до 26.08.2024.
Судове засідання 26.08.2024 не відбулось у зв`язку із повіряною тривогою, у зв`язку з чим, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2024 розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Аякс Дніпро» та Державного підприємства "Гарантований покупець"  на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 у справі №910/7945/22 призначено на 16.09.2024.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2024 оголошено перерву у розгляді апеляційних скарг до 14.10.2024.
14.10.2024 розгляд  справи № 910/7945/22 не відбувся у зв`язку із знаходження головуючого судді Майданевіча А.Г. на лікарняному.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2024 розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Аякс Дніпро» та Державного підприємства "Гарантований покупець"  на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 у справі №910/7945/22 призначено на 28.10.2024.

Позиції учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду підтримала доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просила задовольнити апеляційну скаргу, оскаржуване рішення скасувати в частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі (в редакції заяви у порядку ст. 46 ГПК України від 25.07.2023, яка надійшла до суду 01.08.2024). У задоволенні апеляційної скарги відповідача просила відмовити.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити. Підтримав доводи своєї апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив задовольнити апеляційну скаргу, оскаржуване рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 05.05.2020 ТОВ «Аякс Дніпро» (продавець за «зеленим» тарифом) та ДП «Гарантований покупець» (Гарантований покупець) укладено договір    №1340/01/20 (далі- договір).
Відповідно до п.1.1 договору відповідач зобов`язався купувати всю відпущену позивачем електроенергію, вироблену за «зеленим» тарифом, та оплачувати її вартість відповідно до умов цього договору і законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел.
          Пунктом 2.5 договору №1340/01/20 від 05.05.2020 визначено, що вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії або глави 6 Порядку продажу електричної споживачам на підставі тарифів, встановленої НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці.
          Пунктом 10.1 Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 641 від 26.04.2019, встановлено, що до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої адміністратором комерційного обліку (АКО), підписаної кваліфікованим електронним підписом (КЕП), за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.
          До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцю із забезпеченням йому пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.
          Відповідно до пункту 10.4 Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 641 від 26.04.2019, після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.
          Пунктом 4.5 договору №1340/01/20 від 05.05.2020 встановлено обов`язок відповідача купувати у продавця за "зеленим" тарифом вироблену електричну енергію та у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у продавця за "зеленим" тарифом електричну енергію.
           09.02.2021 між Гарантованим покупем і Товариством з обмеженою відповідальністю «Аякс Дніпро» (продавець за «зеленим» тарифом) була укладена додаткова угода №315/01/21 до договору      від 05.05.2020 року №1340/01/20.
            Відповідно до п. 21 додаткової угоди від 09.02.2021 №315/01/21 остання набуває чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення їх підписів      печатками та, згідно з ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, її умови застосовуються      до відносин між сторонами, які виникли з 16.01.2021.
               Договір і додаткова угода підписані уповноваженими особами та скріплені печатками; у встановленому порядку договір не оспорений та не визнаний недійсним.
         Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.
          За умовою пункту 4.6 (у редакції додаткової угоди №315/01/21 від 09.02.2021) укладеного сторонами у справі договору гарантованому покупцю нараховується пеня у розмірі 0,1% від неоплаченої суми (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. Крім того, з гарантованого покупця додатково може стягуватись штраф у розмірі 7%      при простроченні оплати у понад 30 днів.
          За твердженням позивача відповідачем на час звернення до суду не проведено розрахунок у повному обсязі за придбану у позивача електричну енергію в період часу з лютого 2022 року по червень 2022 року.
          Відповідно до підписаних представниками      сторін у справі актів купівлі-продажу електроенергії від 28.02.2022 на суму 54 541 115,92 грн, від 31.03.2022 на суму 16 812 495,89 грн, від 30.04.2022 на суму 16 895 127,90 грн, від 31.05.2022 на суму 16   523   552,82 грн та від 30.06.2022 на суму 52 779   183,48 грн загалом відповідач мав сплатити позивачу 157 551 476,01 грн.
          Водночас, відповідно до підписаних представниками сторін актів приймання передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії позивач мав сплатити відповідачу:
-  за лютий 2022 року (акт від 16.03.2022 на суму 65 638,25грн, з урахуванням акту коригування від 16.02.2023 на суму 1 999,28 грн) 67   637,53 грн;
- за березень 2022 року (акт від 10.06.2022 на суму 264 362,42 грн, з урахуванням акту коригування від 30.09.2022 на суму - 25 172,24 грн)      239       190,18 грн;
- за квітень 2022 року (акт від 24.05.2022 на суму 1 511   404,20 грн, з урахуванням акту коригування від 17.02.2023 на суму - 115 870,10 грн) 1       395   534,10 грн;
-  за травень 2022 року (акт від 04.07.2022 на суму 1   301 978,24 грн, з урахуванням акту коригування від 16.03.2023 на суму - 51 685,96 грн) 1 250       292,28 грн;
-  за червень 2022 року (акт від 19.07.2022 на суму 567 745,79 грн, з урахуванням акту коригування від 20.03.2023 на суму - 7 190,24 грн)      560 555,55 грн.
          Таким чином, за період часу з лютого по червень 2022 року позивач загалом мав сплатити відповідачу 3   513 209,64 грн.
          За наслідками здійснення позивачем односторонніх правочинів заліку зустрічних однорідних вимог загальну суму грошового зобов`язання відповідача за період часу з лютого 2022 року до червня 2022 року зменшено до 154   038 266,37 грн.
          Відповідно до платіжних доручень відповідачем частково оплачено отриману електричну енергію:
-  за лютий 2022 року відповідно до платіжних доручень №206909 від 15.02.2022 на суму 19 526 765,78 грн, №2115292001W/123 від 24.02.2022 на суму 19   381 064,72 грн та №225967 від 08.06.2022 на суму 11 675 961,96 грн загалом сплачено 50 583 792,46 грн;
- за березень 2022 року відповідно до платіжних доручень №215614 від 29.03.2022 на суму 8   957  968,07 грн та №217460 від 07.04.2022 на суму 605       328,91 грн.      загалом сплачено 9 563 296,98 грн.;
- за квітень 2022 року відповідно до платіжних доручень №218314 від 15.04.2022 на суму 2 997 023,50 грн, №219206 від 25.04.2022 на суму 2 789       332,54 грн та №220997 від 06.05.2022 на суму 3 823 943,74 грн  загалом сплачено 9   610   299,78 грн.;
-  за травень 2022 року відповідно до платіжних доручень №223155 від 25.05.2022 на суму 713 159,98 грн та №225068 від 07.06.2022 на суму 8    685       780,18 грн загалом сплачено 9 398 940,16 грн;
-за червень 2022 року відповідно до платіжних доручень №226558_6F01S/384 від 15.06.2022 на суму 9 552 849,83 грн, №228366_6R079/350 від 27.06.2022 на суму 10   150 020,23 грн, №229248 від 30.06.2022 на суму 7   003 064,84 грн, №230110 від 07.07.2022 на суму 7 845 790,45 грн та №235916 від 29.07.2022 на суму 6 800 203,61 грн загалом сплачено 41 351 928,96 грн.
          Позивачем додатково у заяві в порядку статті 46 Господарського процесуального кодексу України зазначено про отримання ним грошових коштів у розмірі 4 072   388,36 грн відповідно до платіжного доручення відповідача від 25.08.2022, копія якого відсутня у матеріалах справи.
          Таким чином, підтвердженою є часткова оплата вартості отриманої протягом лютого-червня 2022 року електричної енергії у розмірі 124 580   646,7 грн.
          Як зазначалось раніше, документально підтвердженим грошовим зобов`язанням відповідача є сплата 154 038 266,37 грн (157   551 476,01 грн відповідно до підписаних сторонами у справі актів купівлі-продажу за лютий-червень 2022 року - 3 513 209,64 грн загальної суми заліків зустрічних однорідних вимог, вчинених позивачем).
          Відповідно, документально підтверджена різниця між грошовим зобов`язанням відповідача та оплаченою ним частиною цього зобов`язання складає      29   457 619,67 грн (154 038 266,37 - 124 580 646,7 = 29   457 619,67).
          Водночас, відповідно до наданої суду позивачем 01.08.2023 заяви про зменшення позовних вимог, позивач стверджує про наявність основного простроченого зобов`язання відповідача за лютий-червень 2022 року у розмірі 35 427 512,40 грн.
          Різниця між документально підтвердженим розміром заборгованості відповідача та вимогою позивача у цій частині позову склалась у результаті самостійного перерахування ставки «зеленого» тарифу та надбавки на підставі оприлюдненої 12.09.2022 постанови      Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1117 від 09.09.2022 «Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований Покупець» у січні - травні, липні, жовтні 2021 року та у лютому - червні 2022 року.
Постановою НКРЕКП від 09.09.2022 №1117, оприлюдненою на офіційному веб-сайті Регулятора 12.09.2022, затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої Гарантованим покупцем, зокрема, у жовтні 2021 року та у лютому-червні 2022 року.
Останнім днем оплати Гарантованим покупцем  електричної енергії, відпущеної ТОВ «Аякс Дніпро»  за лютий - червень 2022 року, є 15.09.2022.
Так, за твердженням позивача, останній на виконання умов договору продав електричну енергію відповідачу, який у свою чергу, зобов`язання з оплати не виконав.
З огляду на викладене, позивач, враховуючи заяву про зменшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача заборгованість за неоплачену частину відпущеної йому електроенергії протягом лютого-червня 2022 року у загальному розмірі 35   427   512,40 грн;  пені у розмір 8   784   792,19 грн; 3% річних у розмірі 3   022   086,82 грн; штрафу у розмірі 2   466   071,51 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Предметом апеляційного розгляду є законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, які стали підставою для відкриття апеляційного провадження. В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому не переглядається.
Згідно положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Статтею 62 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, до яких належать, зокрема: забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії; виконання функцій постачальника універсальних послуг; виконання функцій постачальника «останньої надії»; надання послуг із забезпечення розвитку генеруючих потужностей; підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії. Спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії покладаються на гарантованого покупця, постачальників універсальних послуг, оператора системи передачі на строк застосування «зеленого» тарифу, строк дії підтримки виробників електричної енергії з альтернативних джерел енергії, які за результатами аукціону набули право на підтримку. Для забезпечення загальносуспільних інтересів відповідно до частини третьої цієї статті Кабінет Міністрів України може покладати на учасників ринку інші спеціальні обов`язки з дотриманням норм цієї статті.
Частинами 2 та 3 ст. 65 цього ж Закону передбачено, що гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено «зеленим» тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм «зеленим» тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування «зеленого» тарифу або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. При цьому у кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби. Гарантований покупець зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, встановлена потужність яких не перевищує 150 кВт, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими споживачами.
Купівля-продаж такої електричної енергії за «зеленим» тарифом з урахуванням надбавки до нього здійснюється на підставі двостороннього договору між виробником або споживачем, якому встановлено «зелений» тариф, та гарантованим покупцем. Такий договір укладається на підставі типового договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом. Типова форма договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом затверджується Регулятором.
Договір купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом укладається між гарантованим покупцем та виробником або споживачем, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями) на весь строк дії «зеленого» тарифу.
Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Частиною 1 ст. 662 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 цього кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 30 Закону України «Про ринок електричної енергії» виробники мають право на своєчасне та у повному обсязі отримання коштів за продану ними електричну енергію відповідно до укладених договорів на ринку електричної енергії та за допоміжні послуги.
Порядок і строки розрахунків за договорами купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом регулюються Порядком №641 від 26.04.2019.
Відповідно до п. 10.1 Порядку до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої адміністратором комерційного обліку (АКО), підписаної кваліфікованим електронним підписом (КЕП), за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.
До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до п. п. 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.
Якщо надходження оперативних даних щодо обсягу товарної продукції за перші 10 та 20 днів розрахункового місяця від АКО припадає на день здійснення авансового платежу та/або на вихідний день, то оплата платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати здійснюється впродовж двох робочих днів після отримання даних.
Згідно з п. 10.4 Порядку після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.
У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного КЕП уповноваженої особи акта купівлі-продажу.
Джерелом коштів, якими гарантований покупець здійснює оплати виробникам електричної енергії за «зеленим» тарифом, є кошти, які ОСП (НЕК "Укренерго") сплачує гарантованому покупцю за послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за розрахунковий місяць. Зазначений механізм розрахунку відображений в главі 12 Порядку № 641.
Так, у пункті 12.5 Порядку № 641 вказується, що ОСП протягом двох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої Гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, здійснює остаточний розрахунок із гарантованим покупцем із забезпеченням йому 100 % оплати фактично наданої послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за розрахунковий місяць відповідно до розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, затвердженої Регулятором, з урахуванням попередньо сплачених авансових платежів.
Тобто, за загальним правилом, гарантований покупець здійснює оплати виробникам електричної енергії за "зеленим" тарифом, в тому числі й позивачу, в 3 етапи, попередньо отримавши кошти від ОСП (НЕК "Укренерго"):
- до 15 числа розрахункового місяця (абз. 1 пункту 10.1 Порядку №641),
- до 25 числа розрахункового місяця (абз. 2 пункту 10.1 Порядку №641),
- протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора (Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці (пункту 10.4 Порядку № 641).
У пункті 3.3 договору міститься відсильна норма, відповідно до якої вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку № 641.
Отже,   строк остаточного розрахунку   за електричну енергію відповідного періоду, сторони, в тому числі керуючись і принципом свободи договору, визначили з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (затвердження вартості послуги Комісією) з посиланням на пункт 10.4 Порядку № 641.
Відповідно до частини першої   статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).                                                                           
           Судом першої інстанції встановлено, що 05.04.2020 НКРЕКП прийнято постанову №511, якою видало позивачу ліцензію на виробництво електроенергії на об`єкті ТЕС (перша черга будівництва) на біопаливі електричною потужністю 16   000 кВт.
           05.05.2020 між ДП «Гарантований покупець» (гарантований покупець) і позивачем (продавець за «зеленим» тарифом) укладено договір № 1340/01/20, відповідно до умов якого продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець - купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за «зеленим» тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі, зокрема Порядку № 641.
           09.02.2021 сторони уклали додаткову угоду №315/01/21 до договору, відповідно до п. 21 якої додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання та згідно з ч. 3   ст. 631 ЦК України   її умови застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з 16.01.2021.
          У договорі (в редакції додаткової угоди) сторони погодили, зокрема такі умови:
- продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за «зеленим» тарифом за встановленим йому «зеленим» тарифом з урахуванням надбавки до тарифу (п. 2.3);
- продавець за «зеленим» тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію, зокрема відповідно до Порядку №  641, якщо продавець є виробником за «зеленим» тарифом, за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом встановлені Регулятором (НКРЕКП), у національній валюті України (п. 2.4);
- вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, визначається, зокрема відповідно до гл. 10 Порядку №  641 на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці (п. 2.5 );
- обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається, зокрема відповідно до положень гл. 8 Порядку   № 641 на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до гл. 7 Порядку №   641 (п. 6.1);
- розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця за «зеленим» тарифом, з урахуванням ПДВ (п. 3.2);
- оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, оплата продавцем за «зеленим» тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця здійснюються, зокрема згідно з гл. 10 Порядку №   641 (п. 3.3);
- у випадку здійснення гарантованим покупцем оплати за перші 10 та 20 днів розрахункового місяця за вироблену електричну енергію продавцем за «зеленим» тарифом понад фактичну вартість проданої за розрахунковий період (місяць) електричної енергії продавець за «зеленим» тарифом повертає на рахунок гарантованого покупця надлишково сплачені кошти протягом чотирьох робочих днів з дня отримання продавцем підписаного акта купівлі-продажу (акта коригування купівлі-продажу) за відповідний розрахунковий період (п. 3.4);
- гарантований покупець зобов`язаний у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у продавця за «зеленим» тарифом електричну енергію (підп. 2 п. 4.5);
- якщо продавець за «зеленим» тарифом є суб`єктом господарювання, який має ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії та Регулятором уже встановлено йому «зелений» тариф і продавець за «зеленим» тарифом має укладений з оператором системи передачі договір про врегулювання небалансів, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє на строк дії «зеленого» тарифу (до 01.01.2030) (п. 7.4 ).
Як вбачається з матеріалів справи, в рамках виконання договору мало місце постачання позивачем електричної енергії відповідачу у період з лютого 2022 по червень 2022, яке супроводжувалось підписанням щомісячних актів купівлі-продажу електроенергії.
          Судом першої інстанції встановлено, що у  період з лютого по червень 2022 року позивач на виконання умов договору продав відповідачу  електроенергію  на суму 157   551 476,01 грн. Враховуючи часткові оплати відповідача (124   580   646,7 грн) та проведений позивачем залік зустрічних одноріних вимог (3   513   209,64 грн), основний борг за період лютий-червень 2022 року  склав 29   457 619,67 грн.
          Водночас, відповідно до наданої суду позивачем 01.08.2023 заяви в порядку ст.46 ГПК України, позивач стверджує про наявність основного простроченого зобов`язання відповідача за лютий-червень 2022 року у розмірі 35 427 512,40 грн.
          При цьому, з тексту заяви вбачається посилання на те, що відповідач при здійсненні розрахунків за поставлену електроенергію необґрунтовано керувався тарифами, встановленими на І квартал 2022 року постановою НКРЕКП від 30.12.2021 №  3024 з урахуванням внесених у неї змін постановою НКРЕКП від 31.03.2022 №363, оскільки остання постанова є протиправною та суперечить положенням   ст.      9-1      Закону України «Про альтернативні джерела енергії»   та постанові НКРЕКП від 30.08.2019 №      1817 «Про затвердження Порядку встановлення, перегляду та припинення «зеленого» тарифу на електричну енергію для суб`єктів господарської діяльності, споживачі енергії, у тому числі енергетичних кооперативів, та приватних домогосподарств, генеруючі установки яких виробляють електричну енергію з альтеративних джерел енергії» (далі - постанова №      1817).
          Зважаючи на такі міркування, вказуючи, що відповідач при розрахунку вартості електроенергії мав застосувати ставку «зеленого» тарифу, виходячи із положень названих законодавчих актів, а не з огляду на постанову №      3024 зі змінами згідно з постанови №      363, позивач самостійно визначив ставку «зеленого» тарифу за ІІ квартал 2022 року, який і ліг в основу розрахунків заборгованості.
          У апеляційній скарзі та додаткових поясненнях відповідач заперечив проти розрахунку позивача та існування у нього боргу. Вказав, що сплата за електроенергію у спірний період, проведена ним правильно і з урахуванням діючого «зеленого» тарифу відповідно до постанови №      3024 (зі змінами, внесеними Постановою №      363), а позивач не вправі без звернення до адміністративного суду ставити під сумнів постанови НКРЕКП та здійснювати нарахування вартості постановленої електроенергії за тарифом відмінним від діючого. А суд першої інстанції, прийнявши до уваги розрахунок боргу позивача, фактично погодився  із його доводами щодо протиправності постанов НКРЕКП, порушивши правила предметної юрисдикції.
          Таким чином, враховуючи доводи апеляційної скарги відповідача, спірним питанням в цій частині є правомірність визначення позивачем підстав для здійснення нарахування суми боргу нарахованого із застосуванням «зеленого» тарифу іншого розміру, ніж встановлено постановою №      3024 (зі змінами, внесеними постановою №      363) .
          Так, згідно із ч. 1   ст. 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», «зелений» тариф встановлюється НКРЕКП на електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики, у тому числі на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах), генеруючих установках приватних домогосподарств, споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями).
          Порядок встановлення, перегляду та припинення «зеленого» тарифу на електричну енергію для суб`єктів господарської діяльності, споживачі енергії, у тому числі енергетичних кооперативів, та приватних домогосподарств, генеруючі установки яких виробляють електричну енергію з альтеративних джерел енергії затверджено постановою НКРЕКП №      1817, відповідно до якого «зелений» тариф встановлюється для кожного суб`єкта господарювання, який виробляє електричну енергію з альтернативних джерел енергії, за кожним видом альтернативної енергії та для кожного об`єкта електроенергетики або для кожної черги будівництва електростанції (пускового комплексу);
           30.12.2021 НКРЕКП прийняла постанову № 3024 «Про встановлення «зелених» тарифів на електричну енергію та надбавки до «зелених» тарифів за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва для суб`єктів господарювання», яким встановила, зокрема для ТОВ «Аякс Дніпро» «зелений» тариф на електричну енергію із надбавкою на нього на рівні 457,42       коп./кВт*год.
          У п. 3 постанови №  3024 визначено, що вона набирає чинності з 01.01.2022, отже вказаний тариф був встановлений для І кварталу 2022 року, що не заперечується сторонами.
           31.03.2022 НКРЕКП пунктом 1 постанови №  363 внесено зміни, зокрема, у п. 3 постанови №  3024 шляхом доповнення його змісту словами «та діє до останнього кварталу, в якому буде припинена або скасована дія воєнного стану».
          Постанови № 3024 та № 363 втратили чинність на підставі постанови від 30.09.2022 №1235, якою затверджено, зокрема для ТОВ «Аякс Дніпро» «зелений» тариф із надбавкою на рівні 540,19 коп/кВт*год, який починав діяти з 01.10.2022 (4 квартал 2022 року).
          З огляду на наведене, відповідач вважав, що у ІІ кварталі 2022 року (квітень-червень 2022) правомірно керувався постановою НКРЕКП №      3024, ураховуючи зміни згідно з постановою №363, при проведенні розрахунків із виробниками ВЕД, зокрема і з ТОВ «Аякс Дніпро», який вказані постанови до адміністративного суду не оскаржив, тому має послуговуватись їхніми положеннями.
          Колегія суддів відхиляє доводи відповідача, що постанова НКРЕКП №363 була чинна та обов`язкова для виконання як позивачем так і відповідачем, оскільки дана постанова була скасована та втратила свою чинність із прийняттям НКРЕКП постанови №1235 від 30.09.2022  (ще до звернення до суду з даним позовом).   
          Разом з тим, питання відповідності п. 1 постанови НКРЕКП №363 нормам чинного законодавства було предметом розгляду адміністративних судів за позовами інших виробників ВЕД, поданих у серпні 2022 року.
          Так, 20.08.2023 Верховний Суд прийняв постанову у справі №  640/13467/22, а 18.09.2023  у справі №  500/3045/22      (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 20.09.2023), в яких визнав протиправною бездіяльність НКРЕКП щодо неперерахування на ІІ та ІІІ квартал 2022 року «зелених» тарифів та зобов`язав комісію вчинити дії з виконання вимог   ст. 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії»   в частині щоквартального перераховування «зелених» тарифів у національну валюту за середнім офіційним валютним курсом Нацбанку України за останніх 30 календарних днів, що передують даті відповідного засідання НКРЕКП, починаючи з ІІ кварталу 2022 року, оскільки п. 1 постанови НКРЕКП №      363, яка діяла в період ІІ-ІІІ кварталів 2022 року, є таким, що протирічить вимогам   ст. 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», і таке рішення НКРЕКП не відповідало чинному законодавству.      
          При цьому, Верховний Суд у зазначених постановах дійшов висновків, що 30.12.2021 НКРЕКП встановила «зелені» тарифи для виробників ВЕД, які в силу вимог   ст. 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії»   мали діяти з 01.01.2022 та протягом І кварталу 2022 року і підлягали перегляду НКРЕКП на останньому засіданні І кварталу 2022 року (до кінця березня 2022 року). Отже, строк дії тарифу, встановленого постановою НКРЕКП №      3024 в силу приписів   ст. 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії»   діяв до 31.03.2022 включно.
          Таким чином, за розрахунками позивача ставка «зеленого» тарифу, яка мала застосовуватись при визначенні вартості електричної енергії, відпущеної у квітні-червні (ІІ квартал) 2022 року з урахуванням надбавки для ТОВ «Аякс Дніпро» складає 489,10 коп./кВт*год, з яких:
          -  407,58 коп./кВт*год без ПДВ - ставка «зеленого» тарифу, визначена згідно з ч.ч.29-31 ст. 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» та  Порядку «Про затвердження Порядку встановлення, перегляду та припинення дії «зеленого» тарифу на електричну енергію для суб`єктів господарської діяльності, споживачів електричної енергії, у тому числі енергетичних кооперативів та приватних домогомподраств, генеруючи установки яких виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії» затвердженого постановою НКРЕКП від 30.08.2019 №1817;
          -  81,52 коп./кВт*год без ПДВ - надбавка «зеленого» тарифу у розмірі 20% від ставки «зеленого» тарифу, встановлена для ТОВ «Аякс Дніпро» постановою НКРЕКП від 30.06.2020 №1230 «Про встановлення надбавки до «зеленого» тарифу за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва ТОВ «Аякс Дніпро»…» з урахуванням змін, внесених постановою від 05.05.2021 №765 «Про внесення зміни до постанови НКРЕКП від 30.06.2020 №1230».
           40758 + 81,52 = 489,10 коп./кВт*год без ПДВ -ставка «зеленого» тарифу з урахуванням надбавки для ТОВ «Аякс Дніпро» на період квітень - червень (ІІ квартал) 2022 року.
          Проте, суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги не погодився з тим, що позивачем було самостійно здійснено перерахунок ставки «зеленого» тарифу за ІІ квартал 2022 року та на підставі  такої ставки самостійно перераховано вартість електричної енергії за квітень-червень 2022 року та дійшов до висновку про часткове задоволення позову про стягнення основної заборгованості.
          Колегія суддів з цього приводу зазначає, що згідно з постановою НКРЕКП від 03.11.2023 №2057 «Про встановлення на ІІ квартал 2022 року «зелених» тарифів на електричну енергію та надбавки до «зелених» тарифів за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва для суб`єктів господарювання»  регулятором переглянуто ставки «зеленого» тарифу на ІІ квартал (квітень-червень) 2022 року. Зокрема для ТОВ «Аякс Дніпро» «зелений» тариф на електричну енергію із урахуванням надбавки встановлено у розмірі 489,10 коп./кВт*год.          
          І хоча у справі, яка розглядається, позов подано ТОВ «Аякс Дніпро» у серпні 2022 року, а заява про зменшення позовних вимог - у серні 2023 року, із розрахунків ціни позову, доданих до цих процесуальних документів вбачається, що ставка розрахованого позивачем «зеленого» тарифу на ІІ квартал 2022 року становить 489,10 коп./кВт*год, що відповідає постанові НКРЕКП від 03.11.2023  №2057, яка прийнята після винесення судом першої інстанції у цій справі рішення від 26.09.2023, однак,  до винесення постанови апеляційним судом.
          З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що немає підстав стверджувати, що позивач при розрахунку суми основного боргу застосував неправильну та/або завищену ставку «зеленого» тарифу, адже висновки Верховного Суду у справах №640/13467/22 та №  500/3045/22  свідчать, що п. 1 постанови №363 не відповідав положенням ні   ст.9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», ні Постанові №  1817, а строк дії тарифу, встановлений постановою №3024 діяв до 31.03.2022 включно.
          Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2024 у аналогічній справі № 910/1703/23.          
          Таким чином, колегія суддів погоджується із розрахунком  суми основної заборгованості, зробленим позивачем, а саме:  
- лютий 2022 у сумі 54   541   115,92 грн;  березень 2022 - 16   812   495, 89 грн за ставкою «зеленого» тарифу згідно постанови НКРЕКП №3024 від 30.12.2021; 
- квітень 2022 - 18   065   250,88 грн;  травень 2022 - 17   667   941,24 грн;  червень 2022 - 56   434   564,82 грн за ставкою «зеленого» тарифу перерахованої у відповідності та у порядку ч. 29-31 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» та порядку №1817; 
          Загальна вартість електричної енергії відпущеної у спірному періоді відповідачу складає 163   521   368,75  грн.
          Враховуючи часткове виконання відповідачем зобов`язання з оплати у сумі 124   580   646,70 грн, а також проведені заліки зустрічних однорідних вимог у сумі 3   513   209,64 грн, основна заборгованість складає 35   427   512,40 грн.   
          У п. 2.5 договору наявна відсильна норма, відповідно до якої вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до гл. 10 Порядку № 641.
          Отже, строк остаточного розрахунку за електричну енергію відповідного періоду, сторони, в тому числі керуючись і принципом свободи договору, визначили з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (затвердження вартості послуги НКРЕКП) з посиланням на п. 10.4 Порядку № 641.
          Об`єднана палата у постанові від 21.06.2024 у справі №910/4439/21 в аналогічних правовідносинах, зазначала, що аналіз п. 10.1, 10.4 Порядку №      641 дає підстави для висновку, що гарантований покупець здійснює оплати виробникам електричної енергії за «зеленим» тарифом, в тому числі й позивачу, в 3 етапи: (1) до 15 числа розрахункового місяця (абз. 1 п. 10.1); (2) до 25 числа розрахункового місяця (абз. 2 п. 10.1); (3) протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення НКРЕКП щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці (п. 10.4).
          Судом першої інстанції встановлено, що в межах виконання договору мало місце постачання позивачем електричної енергії відповідачу в лютому -червні 2022 року, яке супроводжувалось підписанням щомісячних актів купівлі-продажу електроенергії.
           09.09.2022 НКРЕКП постановою №1117 (опублікована на сайті НКРЕКП 12.09.2022) затвердила розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» за лютий - червень 2022 року відповідно.
          Таким чином, суд першої інстанції дійшов  правильного висновку, що відповідач зобов`язаний був провести з позивачем остаточний розрахунок за поставку електричної енергії у строк до 15.09.2022 (включно) і такі висновки відповідають позиції Об`єднаної палати у постанові від 07.04.2023 у справі №      910/15867/21 (між тими ж сторонами про стягнення боргу за поставлену електроенергію за тим же договором, однак у період січень-серпень 2021 року), згідно з якою грошове зобов`язання відповідача за розрахунком вартості придбаної у позивача електроенергії мало бути виконано після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом 3 робочих днів з дати оприлюднення постанови НКРЕКП щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.
Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань з оплати отриманої протягом лютого-червня 2022 року електричної енергії за Гарантованим покупцем виникла заборгованість у загальному розмірі      35   427   512,40  грн.
Таким чином, судом першої інстанції не враховано вимоги ч.ч.29-31 ст. 9-1 Закону України « Про альтернативні джерела енергії»  щодо щоквартального перерахунку ставки «зеленого» тарифу відповідно до зміни курсу Євро та постанови НКРЕКП від 30.08.2019 №1817 «Про затвердження Порядку встановлення, перегляду та припинення дії «зеленого» тарифу на електричну енергію для суб`єктів господарської діяльності, споживачів електричної енергії, у тому числі енергетичних кооперативів та приватних домогомподраств, генеруючи установки яких виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії».
          З огляду на викладене, колегія суддів критично оцінює доводи відповідача, що акти купівлі-продажу за квітень-червень 2022 року позивач підписав без зауважень, що підтверджує правильність  сум, зазначених в актах, а отже Товариство з обмеженою відповідальністю "Аякс Дніпро" самостійно перерахував «зелений» тариф тим самим перетягнув на себе повноваження суб`єкта владних повноважень (НКРЕКП). 
          Колегія суддів зазначає, що внаслідок прийняття постанови НКРЕКП №2057 від 03.11.2023 змінюється тільки розмір ставки «зеленого» тарифу, обсяг відпущеної електроенергії протягом квітня-червня 2022 року є незмінним, він погоджений сторонами в актах купівлі-продажу за квітень від 30.04.2022 року, за травень 31.05.2022, за червень від 30.06.2022.
          Водночас, НКРЕКП постановою №2057 від 03.11.2023 привів у відповідність до закону розміри ставок «зеленого» тарифу на ІІ квартал 2022 року, що підтверджує правомірність розрахунку ТОВ «Аякс Дніпро».
Також колегія суддів звертає увагу, що посилаючись на те, що матеріали справи не містять жодного доказу, що позивач чи відповідач звертався до свого контрагента для коригування визначеної актами купівлі-продажу за лютий-червень 2022 року інформації, суд першої інстанції не взяв до уваги, що в матеріалах справи наявна вимога позивача з пропозицією здійснити перерахунок вартості електричної енергії, відпущеної ТОВ «Аякс Дніпро» протягом ІІ кварталу 2022 року, з урахуванням перерахованої  відповідно до вимог ст. 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» та постанови НКРЕКП від 30.08.2019 №1817 ставки «зеленого» тарифу та надбавки до «зеленого» тарифу та сплатити неоплачену вартість електричної енергії, прийнятої ДП «Гарантований покупець» від ТОВ «Аякс Дніпро» у ІІ кварталі, яка направлена на адресу Гарантованого покупця та НКРЕКП і отримана останніми (а.с. 222-226 т.1).
Враховуючи вищевикладене колегія суддів зазначає, що відповідач лише частково виконав взяті на себе зобов`язання за договором, сплативши вартість електроенергії частково, у зв`язку з чим, на час звернення до суду першої інстанції з позовом у останнього виникла заборгованість за договором у сумі      35   427 512,40 грн, яка підтверджена належними та допустимими доказами та не спростована відповідачем.
З огляду на викладене, стягненню з відповідача підлягає сума основної заборгованості  у розмірі 35   427   512,40 грн.
Стосовно посилань відповідача, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не враховано положення наказів Міністерства енергетики України №140 від 28.03.2022 «Про розрахунки на ринку електричної енергії» та №206 від 15.06.2022 «Про розрахунок з виробниками за «зеленим тарифом», колегія суддів зазначає наступне.
          Надаючи правову оцінку змісту наказів Міненерго №140, №206, Об`єднана палата у справі №      910/4439/23 виснувала, що вказані накази, які до дня їх скасування 01.04.2024 встановлювали регуляторні механізми щодо розміру розподілу грошових коштів у ці періоди, були видані з метою забезпечення безпеки постачання електричної енергії споживачам та уникнення ризиків призупинення діяльності виробників електричної енергії з альтернативних джерел енергії в умовах воєнного стану. Отже, Міненерго змінило відсоткове співвідношення розподілу коштів між виробниками за «зеленим» тарифом з метою збереження можливості для всіх виробників здійснювати виробництво електричної енергії з альтернативних джерел. Обов`язок розподілу було покладено на ДП «Гарантований покупець» у залежності від коштів, що наявні на його поточному рахунку, та надходять від продажу електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії.
          Наказ Міненерго № 206, як і попередній наказ № 140, ніяким чином не обмежує право позивача як виробника електричної енергії за «зеленим» тарифом на отримання повної вартості проданої електричної енергії, встановленої укладеним сторонами договором, а також не змінює терміни виникнення та виконання грошових зобов`язань гарантованого покупця щодо проведення остаточних розрахунків за договором та згідно з п. 10.4 Порядку №641, тобто названі накази Міненерго не змінюють і не припиняють обов`язок відповідача здійснити своєчасний розрахунок відповідно до вимог чинного законодавства та Порядку № 641, тому не є підставою для гарантованого покупця не виконувати грошове зобов`язання, передбачене умовами договору.          Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність у відповідача обов`язку з повного виконання грошового зобов`язання - оплати у розмірі 100      % вартості за поставлену електроенергію за «зеленим» тарифом у період дії воєнного стану та Наказів №140, №   206, і такі висновки зроблені з урахуванням наведеної вище правової позиції Об`єднаної палати у справі № 910/4439/23.
          Щодо позовних вимог в частині      стягнення 835   725,00 грн 3 % річних та      3   022 086,82 грн інфляційних втрат, колегія суддів відзначає наступне.   
          Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
          Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
          У ч. 2   ст.625 ЦК України   передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
          За змістом цієї охоронної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
          Таким чином у   ст. 625 ЦК України   визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
          Колегія суддів виходить з того, що у відповідача наявне грошове зобов`язання зі сплати решти суми основного боргу за поставлену електроенергію за «зеленим» тарифом, строк виконання якого за встановлених вище обставин настав 16.09.2022 і доказів виконання якого матеріали справи не містять, відповідно має місце прострочення грошового зобов`язання зі сторони відповідача, тому на заявлену у позові (з урахуванням заяви в порядку ст..46 ГПК України) суму боргу можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі ч. 2   ст. 625 ЦК України.
          Враховуючи наведене, відсутність заперечень відповідача у суді першої інстанції щодо наданого позивачем розрахунку 3      % річних та інфляційних втрат та ненадання ним відповідного контррозрахунку, колегія суддів, перевіривши розрахунок позивача 3 % річних та інфляційних витрат за період прострочення (16.09.2022 - 30.06.2023), з урахуванням доведеної позивачем заявленої до стягнення суми основного боргу вважає вимоги в частині      стягнення 835   725,00 грн 3 % річних та      3   022 086,82 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню.
             При цьому, колегія суддів критично оцінює твердження відповідача, що суд першої інстанції      повинен був зменшити      розмір інфляційних втрат та процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до   ст. 625 Цивільного кодексу України, оскільки  останні за своєю правовою природою не є штрафними санкціями, в розумінні      ст. 549 Цивільного кодексу України   та ч. 1      ст. 230 Господарського кодексу України, з огляду на що відсутні підстави для зменшення розміру нарахованих позивачем 3 % річних та інфляційних втрат, які підлягають стягненню з відповідача.
      Стосовно посилань відповідача на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 та Верховного Суду у постанові від 09.03.2021 у справі № 924/441/20, колегія суддів відзначає, що викладена правова позиція у вказаних справах щодо права суду зменшувати розмір процентів річних, нарахованих відповідно до      ст. 625 Цивільного кодексу України, у даному випадку не може бути застосована, оскільки у зазначених постановах судами була надана оцінка правовідносинам, в яких сторони в договорі збільшили розмір відсотків річних, передбачених   ст. 625 Цивільного кодексу України. У той же час, у даній справі, розмір відсотків річних сторонами у договорі не збільшувався, порівняно з розміром, визначеним у   ст. 625 Цивільного кодексу України, застосування позивачем відповідальності за порушення грошового зобов`язання відповідно до ч. 2   ст. 625 Цивільного кодексу України здійснено з урахуванням 3 % річних, що відповідає чинному законодавству України.
             Щодо позовних вимог в частині стягнення  8   784   792,19  грн пені та 2   466   071,51 грн штрафу, колегія суддів зазначає таке.
              Згідно із ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України      боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
           Відповідно до ст.ст. 216, 218 ГПК УКраїни порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.
           У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1  ст. 611 Цивільного кодексу України).
                         Згідно із ч.1 ст.230 ГК України   штрафними санкціями у  ГК України      визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
         Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України      передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
          За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених      ГК України, іншими законами та договором.
               Такий вид забезпечення виконання зобов`язання (та одночасно вид відповідальності за неналежне виконання/невиконання зобов`язання) як пеня та механізм її нарахування встановлено ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України  та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.
                      Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України      пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
                Згідно із ч. 6   ст. 232 Господарського кодексу України      нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
          Судом першої інстанції встановлено наявність права позивача на отримання пені та штрафу за прострочення виконання відповідачем зобов`язання з оплати вартості придбаної електроенергії, яке встановлено пунктом  4.6 договору, зі змінами внесеними додатковою угодою від 09.02.2021 року №315/01/21, з урахуванням доведеності належними доказами суми основного боргу.
          Проте, вирішуючи спір у цій частині заявлених у позові вимог, з урахуванням ступеню виконання зобов`язання відповідачем (80,9%) та причин його невиконання у повному обсязі, суд першої інстанції встановив наявність розумної необхідності скористатись наданим   статтями 233 Господарського кодексу України   та   статтею 551 Цивільного кодексу України   правом та відмовив у задоволенні вимог про стягнення пені та штрафу з відповідача.
          Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції про відмову у задоволенні вимог в частині стягнення пені та штрафу з відповідача, за таких підстав.
             Так, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" надано настанови учасникам ринку електричної енергії, які є обов`язковими для застосування.
              Пунктом 5 вказаної постанови (доповненим   згідно постанови НКРЕКП від 27.02.2022 №333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до  Закону України "Про ринок електричної енергії".
            Підпунктом 16 пункту 1 постанови №332 (доповненим згідно постанови №413 від 26.04.2022) визначено зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії            на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування.
        Відповідна постанова у вказаній частині не визнана недійсною в установленому порядку.
            При цьому, повноваження НКРЕКП визначені      Законом України "Про Національну комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", п.1 ч.2 ст.17 якого установлено, що регулятор  має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання.
               Як визначено п.1 ч.1 ст. 2 Закону, регулятор, яким є НКРЕКП, здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії, зберігання енергії; діяльності з організації купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку, забезпечення купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, трейдерської діяльності тощо.
            Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону, регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.
            Постанова НКРЕКП №413 від 26.04.2022, якою доповнено постанову №332 підпунктом 16 пункту 1, набрала чинності з дня її прийняття, проте, згідно   зі   статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, отже, норми вказаної постанови, з урахуванням формулювання пункту про розповсюдження його дії на увесь період воєнного стану, поширюють свою дію на спірні правовідносини сторін.
           Також, вказаною постановою регулятор надав настанову щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених відповідними договорами, для всіх учасників ринку електричної енергії, у т.ч. у випадку застосування таких штрафних санкцій не лише оператором системи передачі, але й у випадку застосування до такої особи відповідальності у вигляді штрафних санкцій іншим учасником ринку за іншими договорами, чим досягається баланс інтересів всіх учасників ринку у період оголошення воєнного стану для запобігання негативним наслідкам у відповідній сфері.
            Норми постанови   №332 від 25.02.2022 (у редакції від 27.02.2022 року № 333, у редакції від 26.04.2022) прийняті Регулятором в межах своїх повноважень.
           Таким чином, хоча постанова НКРЕКП №332 від 25.02.2022 має нижчу юридичну силу порівняно з    Цивільним кодексом України      та      Господарським кодексом України, втім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, зокрема, які уклали між собою двосторонні договори відповідно до ст. 66 Закону України "Про ринок електричної енергії", що також обумовлено положеннями   ст. 179 Господарського кодексу України, яка встановлює нормативне обмеження вільного розсуду сторін господарського договору при визначенні його умов у разі укладання типового договору.
         Вказана правова позиція викладена в постанові Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.04.2024 у справі №911/1359/22.
             З огляду на викладене, враховуючи приписи п. 16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332, яка є чинною, та обов`язковою для суб`єктів спірних правовідносин, відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача штрафної санкції у вигляді пені та штрафу.
           За таких обставин, як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачем здійснено нарахування пені та штрафу за  період, що входить у період дії воєнного стану, та враховуючи приписи п.16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022, яка є чинною, та обов`язковою для суб`єктів спірних правовідносин, у суду відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу.
         За таких обставин, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що вимоги позивача в частині стягнення  8   784   792,19  грн пені та 2   466   071,51 грн штрафу є безпідставними та такими, що   не підлягають задоволенню.
            Разом з тим, доводи позивача, що суд першої інстанції в частині стягнення пені та штрафу, неправомірно застосував до даних правовідносин ст. 551 Цивільного кодексу України   та   ст. 233 Господарського кодексу України, колегія суддів  не приймає як безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині.
          З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача, зазначені в апеляційній скарзі частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду, а тому рішення Господарського суду міста Києва 26.09.2023 у справі № 910/7945/22 є таким, що підлягає         скасуванню частково в частині стягнення суми основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат.               
          Водночас, в апеляційній скарзі відповідача доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст.   73,   76-79,   86,   269 ГПК України, а тому апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець"      слід залишити без задоволення.      
                                        
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

          Судом апеляційної інстанції при винесені даної постанови було надано висновки щодо всіх суттєвих доводам сторін із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.                              
          Відповідно до      ст. 236 Господарського процесуального кодексу України      судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
              Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України).
      Згідно ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є      порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
           З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва 26.09.2023 у справі № 910/7945/22 слід залишити без задоволення. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аякс Дніпро" на рішення Господарського суду міста Києва 26.09.2023 у справі № 910/7945/22 задовольнити частково. Рішення Господарського суду міста Києва 26.09.2023 у справі № 910/7945/22 скасувати частково в частині стягнення суми основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат. В цій частині прийняти нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь позивача 35 427 512,40 грн основного боргу;   835 725,00 грн  3% річних; 3   022   086,82 грн. В іншій частині рішення залишити без змін.
                Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги, судовий збір підлягає стягненню з сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

    ПОСТАНОВИВ:

           1.Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва 26.09.2023 у справі № 910/7945/22 залишити без задоволення.
2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аякс Дніпро" на рішення Господарського суду міста Києва 26.09.2023 у справі № 910/7945/22 задовольнити частково.
3. Рішення Господарського суду міста Києва 26.09.2023 у справі № 910/7945/22 скасувати частково в частині стягнення суми основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат.
  Прийняти в цій частині нове рішення.
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вулиця Симона Петлюри 27; ідентифікаційний код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аякс Дніпро» (49074, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Байкальська 9Г; ідентифікаційний код 39527846) 35   427 512 (тридцять п`ять мільйонів чотириста двадцять сім п`ятсот дванадцять) грн 40 коп. основного боргу;      835   725 (вісімсот тридцять п`ять тисяч сімсот двадцять п`ять) грн 00 коп. 3% річних; 3   022   086 (три мільйони двадцять дві тисячі вісімдесят шість) грн  82 коп. інфляційних втрат та 589   279 (п`ятсот вісімдесят дев`ять тисяч двісті сімдесят дев`ять) грн 86 коп. витрат зі сплати судового збору.
В іншій частині рішення залишити без змін.
5. Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вулиця Симона Петлюри 27; ідентифікаційний код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аякс Дніпро» (49074, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Байкальська 9Г; ідентифікаційний код 39527846) 147   819 (сто сорок сім тисяч вісімсот дев`ятнадцять) грн 32 коп. витрат зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.
6. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" у суді апеляційної інстанції покласти на апелянта.
7. Матеріали справи №910/7945/22 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

          Повний текст постанови підписано 05.11.2024.

Головуючий суддя                                                            А.Г. Майданевич 

Судді                                                                                В.В. Сулім

                                                                                О.М. Гаврилюк