Справа № 732/791/24 	Головуючий у 1 інстанції Лиманська  М. В. 	
Провадження № 33/4823/995/24 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого –  судді Салая Г.А.,

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,

захисника – Слєпченка С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Слєпченка С.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2024 року, 

                                    У С Т А Н О В И В:

  Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, є особою з інвалідністю 3 групи, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,  - 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
  
Місцевим судом встановлено, що 20.04.2024, о 23 год. 18 хв., у м. Городня Чернігівського району по вулиці Чернігівській, 36 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «MITSUBISHI OUTLANDER», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 14 від 20.04.2024. Освідування проводилось лікарем в КНП «Городнянська міська лікарня». Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Слєпченко С.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновивши строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі. Зазначає, що постанову було отримано через електронну пошту 01.11.2024.
Вказує, що матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, і що саме відносно нього необхідно було складати адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Стверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а чекав на тверезого водія – ОСОБА_2 , з яким домовилися, що той забере його на автомобілі, що належить ОСОБА_1 . Наголошує, що саме ОСОБА_2 був за кермом автомобіля, вийшов, обійшов автомобіль і став біля передніх лівих дверей, і в той час під`їхали працівники поліції, і коли ОСОБА_1 розмовляв по телефону, інспектор Богма прогнав Єрмоленка з місця події, а інший працівник поліції стверджував, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та в процесі надання пояснень ОСОБА_1 було затримано і доставлено в КНП «Городнянська міська лікарня», однак він не бажав туди їхати і проходити освідування, оскільки не керував транспортним засобом. Крім того, зазначає, що лікар у ОСОБА_1 не з`ясовував чи бажає він проходити огляд на стан сп`яніння, чи відмовляється від проходження такого огляду, і у зв`язку з чим особу доставлено для огляду. Звертає увагу, що  в акті огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння вказано, що від усіх вимог щодо проходження огляду, останній відмовився. Вказане підтверджується відеозаписом працівників поліції. Вважає, що дана справа не повинна була розглядатися цим складом суду, у зв`язку з чим подавалася заява про відвід головуючій, оскільки вона вже надавала оцінку діям ОСОБА_1 по іншому правопорушенню, яке було вчинене в той же час і тісно пов`язане з даною справою. Також зазначає, що свідки у даній справі місцевим судом не допитувалися.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, строк на апеляційне оскарження постанови необхідно поновити.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

  Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД  № 671914 від 21.04.2024, водій ОСОБА_1 20.04.2024, о 23 год. 18 хв., у  м. Городня Чернігівського району по вулиці Чернігівській, 36 керував автомобілем «MITSUBISHI OUTLANDER», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 14 від 20.04.2024. Освідування проводилось лікарем в КНП «Городнянська міська лікарня».

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст., ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Так, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються: відеозаписом до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 6-7), висновком КНП «Городнянська міська лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.04.2024, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 4), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с. 32),  копією акту огляду на стан алкогольного сп`яніння  (а.с. 34), а також поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які в судовому засіданні місцевого суду стверджували, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. 

З відеозапису, наявного в матеріалах справи, вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «MITSUBISHI OUTLANDER», державний номерний знак НОМЕР_1 , який не зупинився на вимогу працівників поліції. Водій знаходився неподалік від автомобіля і відходив від нього. На питання працівників поліції ОСОБА_1 відповідав, що не керував, хто керував автомобілем не повідомляв. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 заперечував приналежність йому автомобіля, однак забрав сумку з водійського сидіння автомобіля, стверджуючи, що сумка належить йому. Перебуваючи в лікарні, ОСОБА_1 не повідомляв, що відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння, лише постійно повторював навіщо він має це робити.
Відеокамера запаху алкоголю не передає, однак з поведінки, мови, рухів  ОСОБА_1 видно, що особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Лікар-нарколог склала висновок про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння за наявними клінічними ознаками. Після чого працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.
Отже, твердження апелянта про відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що свідчить про недопустимість всіх інших доказів, є безпідставними.

Доводи апелянта про те, що у даній справі не допитувалися свідки спростовуються даними протоколу судового засідання, з якого вбачається, що всі свідки надавали пояснення в судовому засіданні у присутності як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, так і захисника, саме у цій справі про адміністративне правопорушення. Крім того, місцевим судом були задоволенні клопотання захисника про витребування доказів та виклик лікаря, яка проводила огляд ОСОБА_1 . 

Твердження захисника, що справа не повинна була розглядатися даним складом суду у зв`язку з тим, що ним же розглядалася пов`язана справа щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП не є слушними, оскільки дана справа була розглянута в межах протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

  Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, факт керування транспортним засобом перевірявся й при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 . Постановою Городнянського районного суду Чернігівської області від 04.07.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, яку залишено без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 11.09.2024.

  Відтак, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути ОСОБА_1 установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.  

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. 

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,                                                    

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Слєпченку С.А.  строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Слєпченка С.А. в інтересах ОСОБА_1 –  залишити без задоволення, а постанову Городнянськогого районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай