П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
06 листопада 2024 року                                                                                        м. Київ
 
Справа № 754/7882/24
Провадження: № 22-ц/824/16088/2024
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,
суддів Нежури В. А., Соколової В. В.
секретар Сакалош Б. В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Булаєнка  Ростислава Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 
на рішення Деснянського районного суду м. Києва  від 04 липня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Грегуля О. В.,
у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,
у с т а н о в и в:
 
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2024 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі по тексту -ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», позивач) звернулось з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , відповідач) мотивуючи свої вимоги тим, що 11 січня 2023 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «НЕРТУС» (далі по тексту - ТОВ «ТД «НЕРТУС», страхувальник) укладено договір страхування наземного транспорту №11/23-Т/Т, відповідно до умов якого, застраховано транспортний засіб «Lexus GS200» реєстраційний номер НОМЕР_1 . 19жовтня 2023 року біля 17:45 відповідач,керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat реєстраційний номер  НОМЕР_2 за адресою:               м. Київ, вул. Стальського порушив правила здійснення розвору та вчинивзіткнення з ТЗ Lexus GS 200 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19грудня 2023 року у справі № 755/17150/23, відповідача визнано винним за ст.124 КУпАП. Згідно рахунку-фактури № АС-00003502 від 26 жовтня 2023 року вартість відновлювального ремонту ТЗ LexusGS 200 реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 195075 грн 34 коп. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило відшкодування витрат на ремонт транспортного засобу «LexusGS200» реєстраційний номер НОМЕР_1 на рахунок ФОП ОСОБА_2 . Згідно витягу ЦБД МТСБУ цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2   не була застрахована на момент дорожньо-транспортної пригоди. Тому, позивач направив на адресу відповідача претензію про відшкодування збитків, однак вона залишилась без уваги.
На підставі викладененого позивач просив стягнути з відповідача 195075 грн 34 коп., як відшкодування витрат, заподіяних позивачу, а також просив стягнути судовий збір.
 
Короткий зміст рішення суду
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва  від 04 липня 2024 рокупозов ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»                195075 грн 34 коп. страхового відшкодування та 3028 грн  судового збору.
Судове рішення мотивовано тим, що страховик виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу страхувальника, а отже відповідач має нести перед позивачем цивільно-правову відповідальність за завдану шкоду потерпілій особі, доказів на спростування вимог позивача ОСОБА_1  не надано.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Не погодившись з таким судовим рішенням,  адвокат Булаєнко Р. В. в інтересах ОСОБА_1   подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимогвідмовити.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом порушено норми процесуального законодавства, а саме відповідача належним чином не повідомлено про розгляд даної справи, що відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК Ураїни є підставою для скасування рішення. Також вказує на відсутність оцінки розміру завданої шкоди, визначену у відповідності до Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність», а надана копія рахунку -фактури №АС-00003502 від 26 жовтня 2023 року не є документом, який відповідає формулюванню та змісту «звіт оцінювача», як це визначено законом.
 
Рух справи у суді апеляційної інстанції
Ухвалами Київського апеляційного суду від 12 вересня 2024року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача  заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що наявність рахунку на оплату послуг СТО, якою проводилися ремонтно-відновлювальні роботи забезпеченого транспортного засобу, що складений на підставі страхового акту, а також платіжна інструкція вважаються достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат з виплати страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
 
Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання
В судовому засіданні адвокат Булаєнко Р. В. в інтересах ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог                ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Як вбачається з матеріалів справи, 11 січня 2023 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «ТД «НЕРТУС» укладено договір страхування наземного транспорту №11/23-Т/Т, відповідно до умов якого, застраховано транспортний засіб «Lexus GS200» реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 5-13). 
19 жовтня 2023 року біля 17:45 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 , за адресою: м. Київ, вул. Стальського порушив правила дорожнього руху, унаслідок чого вчинив зіткнення з траспорним засобом  Lexus GS 200 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що призвело до  його механічних пошкоджень. 
24 жовтня 2023 року складено протокол огляду транспортного засобу, додаток до звіту №19838, за яким встановлено механічні пошкодження траспорного засобу Lexus GS 200 реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 32-43).
Згідно рахунку-фактури № АС-00003502 від 26 жовтня 2023 року та ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Lexus GS 200» реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 195075 грн 34 коп. (а.с. 22 - 29).
01 листопада 2023 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» складено страховий акт №006.02478723-1, за яким вирішено за пошкодження транспортного засобу «Lexus GS 200» реєстраційний номер НОМЕР_1 виплатити  страхове відшкодування у розмірі                            195075 грн 34 коп. (а.с. 44-45).
Згідно платіжної інструкції кредитного переказу коштів від 03 листопада 2023 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахувало кошти на рахунок ФОП ОСОБА_2                (а.с. 46).
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2023 року у справі № 755/17150/23 відповідача визнано винним за ст.124 КУпАП (а.с. 20-21). 
Згідно акту виконаних робіт №МІ-0000002 від 09 січня 2024 року ФОП                 ОСОБА_2 здійснено відновлювальний ремонт транспортного засобу «Lexus GS 200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість запчастин та матеріалів складає 161871 грн 82 коп., роботи та послуги 33203 грн 52 коп, а всього 195075 грн 34 коп. (а.с. 30-31).
Згідно витягу ЦБД МТСБУ цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 не була застрахована на момент дорожньо-транспортної пригоди. 
 
Позиція суду апеляційної інстанції
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, скаржник посилається на те, що розгляд справи у суді першої інстанції відбувся без участі відповідача, а тому він мав можливості скористатися правом на справедливий суд.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року у даній справі відкрито провадження.
04 червня 2024 року відповідачу направлено за адресою місця проживання ухвалу суду про відкриття провадження у справі, а також копію позовної заяви з додатками.
Конверти з вказаними документами повернулися на адресу суду з відміткою поштового відділення «неправильно зазначена (відсутня) адреса» (а.с.61).
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (рішення від 17 січня 1970 року у справі «Delcourt v. Belgium» («Делькур проти Бельгії»), заява № 2689/65, пункт 25 та рішення від            11 жовтня 2001 року у справі «Hoffmann v. Germany» («Гофман проти Німеччини»), заява             № 34045/96, пункт 65).
ЄСПЛ вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення від 08 квітня 2010 року у справі «GUREPKA v. UKRAINE (№ 2)» («Гурепка проти України (№ 2)»), заява № 38789/04, § 23).
Також ЄСПЛ зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (рішення від 13 грудня 2011 року у справі «TRUDOV v. RUSSIA», заява № 43330/09, § 25, 27).
Положеннями ч.6 ст.128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 18 квітня 2022 року у справі №522/18010/18, обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однієї з основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства. Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Згідно з п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що розглянувши справу за відсутності належних доказів повідомлення відповідача про надходження позовної заяви щодо стягнення страхового відшкодування і про відкриття провадження у справі, її розгляд та про призначення судового засідання, суд першої інстанції не забезпечив відповідачу можливості обґрунтувати свої заперечення щодо позову і, таким чином, не взяв до уваги вимоги ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.
Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення по суті позовних вимог.
Перевіряючи позовні вимоги ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», суд ураховує наступне.
Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, становленому законодавством.
Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
За змістом статті 993 ЦІК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов'язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов'язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов'язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц.
Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов'язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.
У зв'язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов'язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто, відбулася в порядку суброгації заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв'язку із завдання шкоди відповідачем.
Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).
Виходячи із наведеного, судом установлено, що дорожньо-транспортна пригода, якасталася19 жовтня 2023 року, з вини відповідача, підтвердженням чого є постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2023 року по справі № 755/17150/23, страховиком здійснено виплату страхове відшкодування, в розмірі 195075 грн 34 коп.та стороною відповідача не спростовано розміру заподіяних збитків, завданих пошкодженням належного страхувальнику транспортного засобу, та, як наслідок розміру страхового відшкодування, томунаявні підставидля задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача в порядку суброгації суми виплаченого страхового відшкодування. 
Відповідно  до висновку Верховного  Суду,  викладеному в постанові  від 25 липня  2018 року  у справі  №922/4013/17, та від 03 липня 2019 року у справі 910/12722/18, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.
Судом установлено, що відповідно до умов договору страхування, страховиком виплачено на користь СТО вартість відновлювального ремонту  (реальні збитки), а тому  доводи апеляційної скарги про те, що при визначенні розміру майнової шкоди судом не враховано відсутність у матеріалах справи звіту про  оцінку майна, яка є обов`язковою  при  визначенні   збитків або  розміру  відшкодування, є  необґрунтованими.
При цьому, ОСОБА_1 не надав суду будь-яких доказів на спростування визначеного розміру шкоди, завданої власнику транспортного засобу «LexusGS200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також на підтвердження того, що розмір шкоди є меншим ніж виплачене позивачем страхове відшкодування.
Відповідачем не заявлялось клопотань про призначення судової автотоварознавчої експертизи і на стадії апеляційного перегляду справи.
 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України).
З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про скасування рішення Деснянського районного суду м. Києва  від 04 липня 2024 року  та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.
 
Розподіл судових витрат
Згідно з вимогами п. п. в)  п. 4 ч.1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови апеляційного суду зазначається щодо  розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що вимоги позивача задоволено в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3028 грн.
При цьому, понесені відповідачем витрати по оплаті судового забору  та витрати на правничу допомогу за розгляд справи апеляційним судом, відшкодуванню не підлягають.
 
Керуючись  ст.ст. 369, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу адвоката Булаєнка  Ростислава Вікторовича в інтересах    ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Деснянського районного суду м. Києва  від 04 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (код ЄДРПОУ 33908322, місцезнаходження: м. Київ,                                вул. Борщагівська, 154) 195075 (сто дев`яносто п`ять тисяч сімдесят п`ять) грн 34 коп. страхового відшкодування.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (код ЄДРПОУ 33908322, місцезнаходження: м. Київ,                      вул. Борщагівська, 154) 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.
 
Повне судове рішення складено 08 листопада 2024 року.

 
Головуючий                                                                                               Т. О. Невідома

 
Судді                                                                                                          В. А. Нежура

 
                                                                                                                     В. В. Соколова