КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

№ справи: 761/12169/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/17086/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Матвєєва Ю.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
10 грудня  2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
        головуючий  - Немировська О.В., 
        судді - Желепа О.В., Мазурик О.Ф.
        секретар - Черняк Д.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції  в місті Києві цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», треті особи: Акціонерне товариство «Одесагаз», Національна комісія, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Антимонопольний комітет України, про захист прав споживача, 
за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» - Плигань Ірини Юріївни    на рішення Шевченківського районного суду міста Києва    від  21 серпня 2024 року 
 
встановив:
у квітні 2024 року  ОСОБА_1   звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати безпідставним та скасувати борг у розмірі 1 443, 86 гривні за надлишково нарахований об`єм природного  газу в розмірі 181, 46 м3 за травень 2022 року, зобов`язати відповідача списати вказаний борг, а також стягнути моральну шкоду в розмірі 8 000 гривень.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва   від 21 серпня  2024 року позовні вимоги  було задоволено частково - визнано борг у сумі 1 443, 86 гривні за надлишково нарахований відповідачем об`єм  природного  газу в розмірі 181, 46 м3 за травень 2022 року нарахованим безпідставно, зобов`язано відповідача списати з особового рахунку позивача  заборгованість в розмірі 1 443, 86 гривні, стягнуто  моральну шкоду в розмірі  1 400 гривень, в задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням представник відповідача   звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині  нове судове рішення, яким  відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі,   посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи, надану  судом неправильну оцінку доказам по справі.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення ОСОБА_1 та представника відповідача - Літвінова Є.В., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що відповідач безпідставно здійснив нарахування йому об`єму спожитого газу за травень 2022 року у розмірі 181,46 м3. Однак відповідачем послуги в такому розмірі не постачалися та позивачем не споживалися. Станом на травень 2022 року постачальником вказаних послуг було АТ «Одесагаз». Згідно з актом звіряння об`ємів розподіленого та спожитого позивачем природнього газу за травень 2022 року встановлено споживання у розмірі 38,47 м3 вартістю 306,10 гривень. Також  відповідач передав своє право вимоги грошового зобов`язання ТОВ «КРЕДИТЕКСПРЕС ЮКРЕЙН ЕЛ.ЕЛ.СІ.», чим завдав йому моральної шкоди, яка виразилась у порушенні звичайного ритму життя, витрачання ним фізичних, інтелектуальних, емоційних ресурсів та вільного часу для захисту своїх прав. В зв`язку з цим, позивач просив: визнати безпідставним та скасувати борг у розмірі 1 443, 86 гривні за надлишково нарахований об`єм природного  газу в розмірі 181, 46 м3 за травень 2022 року, зобов`язати відповідача списати вказаний борг, а також стягнути моральну шкоду в розмірі 8 000 гривень.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня  2024 року позовні вимоги було задоволено частково - визнано борг у сумі 1 443, 86 гривні за надлишково нарахований відповідачем об`єм  природного  газу в розмірі 181, 46 м3 за травень 2022 року нарахованим безпідставно, зобов`язано відповідача списати з особового рахунку позивача  заборгованість в розмірі 1 443, 86 гривні, стягнуто  моральну шкоду в розмірі  1 400 гривень, в задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з  оцінки акту звіряння об`ємів розподіленого та спожитого природного газу з 01.01.2021 по 01.05.2023 від 05 лютого 2024 року, яке підписано ТОВ «Одесагаз», ТОВ «ГК «Нафтогаз» та ОСОБА_1 (із зауваженнями) та вважав, що відповідач визнає показники лічильника позивача, на підставі яких обсяг природного газу обраховувався як до травня 2022 року так і після, проте помилково визначив його обсяг за травень 2022 року.
Враховуючи показники лічильника у січні та травні 2022 року та визначені АТ «Одесагаз» обсяги споживання позивачем природного газу (5229 + 36,04+36,83+33,66+38,47=5374), нарахування відповідачем спожитого газу у розмірі 219,93 м3 є безпідставним. Позивачем у травні 2022 року було фактично спожито 38,47 м3 природного газу, вартість якого становить 306,1 (38,47*7,95689 грн), а тому суд дійшов висновку, що нарахування відповідачем позивачу заборгованості у розмірі 1 443,86 гривень є безпідставним (1749,96 - 306,1).
Задовольняючи частково вимогу про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував характер порушених прав споживача, яке не призвело до позбавлення фактичного користування послугами відповідача, відсутність негативних наслідків, розмір нарахованого об`єму природного газу та його вартість. Оскільки відшкодування моральної шкоди не повинно призводити до безпідставного збагачення особи, суд зробив  висновок, що з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 1400 грн.
Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та посилався на положення  ст. 23, 714 ЦК України, Закон «Про ринок природного газу», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про захист прав споживачів», 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу»  (далі - Закон №329-VIII від 09.04.2015) суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.
Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку, абзаци перший і другий частини першої статті 12 Закону України № 329-VIII.
Споживач має право на безоплатне отримання інформації про обсяги та інші показники власного споживання природного газу, пункт 5 частини першої статті 13 Закону України № 329-VIII. Споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів, пункт 2 частини другої статті 13 Закону України.
Відповідно до ст. 12 Закону України  № 329-VIII  від 09.04.2015 постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.
Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.
Згідно зі ст. 15 Закону України  № 329-VIII  від 09.04.2015 з метою забезпечення безперервності постачання природного газу побутовим споживачам оператори газорозподільних систем зобов`язані відповідно до кодексу газотранспортної системи надати постачальнику "останньої надії" інформацію про споживачів, постачання яким розпочав постачальник "останньої надії" (ЕІС-код, прізвище, ім`я, по батькові, поштова адреса об`єкта споживача), а також іншу інформацію, передбачену кодексом газотранспортної системи.
Стаття 18 Закону України № 329-VIII  від 09.04.2015  встановлює, що приладовий облік природного газу здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання. Приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу.
Статтею 40 Закону України № 329-VIII  від 09.04.2015 передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) встановлено, що до комунальних послуг належать в тому числі послуги з постачання та розподілу природного газу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону «Про житлово-комунальні послуги» виконавцями з послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.
Пунктом 2 ч.1 ст. 7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості.
Пунктом 3 ч.2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що виконавець комунальної послуги зобов`язаний без додаткової оплати надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, передбачену законодавством. Норми споживання комунальних послуг- кількісні показники споживання комунальних послуг, які використовуються для розрахунків за спожиті комунальні послуги у випадках, передбачених законодавством, пункт 10 частини першої статті 1 Закону України № 2189-VIII. Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України № 2189-VIII передбачено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Закон України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII (далі - Закон України № 1023-XII) регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Згідно з п. 22 ч.1 ст.1 Закону України № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України № 1023-XII споживачу повинна надаватися необхідна, доступна, достовірна та своєчасна інформація про продукцію.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 21 Закону України № 1023-XII права позивача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.
Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
Як видно з матеріалів справи та було правильно встановлено судом першої інстанції «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» направила позивачу рахунок за спожитий газ за травень 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , ЕІС-код 56ХМ25А10725030К спожито 219,93 м3 газу та нараховано 1749,96 грн (об`єм газу, визначений  оператором ГРМ).
Згідно з рахунком за послуги з розподілу природного газу за жовтень 2022 року АТ «Одесагаз», місячна замовлена потужність становить 37,75 м3, до оплати з урахуванням боргу становить 395,02 гривень.
ОСОБА_1 підписав заяву-приєднання до умов розподілу природного газу до оператора ГРМ АТ «Одесагаз» за адресою: АДРЕСА_1 , ЕІС-код 56ХМ25А10725030К.
Відповідно до акту звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу АТ «Одесагаз» за адресою: АДРЕСА_1 , ЕІС-код 56ХМ25А10725030К, особовий рахунок НОМЕР_1 ( ОСОБА_1 ), за січень 2022 року обсяг спожитого газу становить 40,79 м3, лютий 2022 року - 36,04 м3, березень 2022 року - 36,83 м3, квітень 2022 року - 33,66 м3, травень 2022 року - 219,93 м3. При цьому, за вказані місяці показання лічильника не надані, а станом на 01.06.2022 становили 5374. За червень 2022 року планові обсяги природного газу становили 32,36, за липень 2022 року - 34,94. Показники лічильника станом на 01.08.2022 - 5534. Показники лічильника на 01.09.2022 - 5460, споживання за вересня становило 32 м3. Показники лічильника на 01.10.2022 - 5492, споживання за жовтень 2022 року - 20,70 м3показники лічильника на 01.11.2022 - 5520, споживання за листопад 2022 року - 34 м3. Показання лічильника на 01.12.2022 - 5554, на 09.12.2022 - 5564, споживання за грудень 2022 року - 43 м3; показання лічильника на 01.01.2023 - 5597 (а.с. 32).
Відповідно до листа ТОВ «ГК «Нафтогаз України» з 01 травня 2022 року згідно з наказом Міністерства енергетики України від 08 червня 2022 року № 198, точку входу/виходу до/з газотранспортної системи за ЕІС 56ХМ25А10725030К газифікованого об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 було включено до Реєстру споживачів Товариства з присвоєним особовим рахунком № НОМЕР_2 .
З листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 15676/16.2.2.9-23 від 28 червня 2023 року  слідує, що за інформацією АТ «Одесагаз» в період з січня 2020 по квітень 2022 року та червень 2022 року ОСОБА_1 несвоєчасно подавав фактичні показники лічильника газу, з огляду на що нарахування проводились на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховувався. В цьому ж листі було дано вказівку, згідно якої після коригування АТ «Одесагаз» обсягів споживання природного газу, ТОВ «ГК «Нафтогаз України» необхідно в узгоджений зі споживачем час провести звірку  витрат природного газу, нарахувань та оплат (помісячно) за адресою споживача. 
Відповідно до листа ТОВ «ГЗ «Нафтогаз Україна» №119/2.1.5-23929-2023 від 05 липня 2023 року з 01 травня 2022 року згідно з наказом Міністерства енергетики України від 08 червня 2022 року № 198, точку входу/виходу до/з газотранспортної системи за ЕІС 56ХМ25А10725030К газифікованого об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 було включено до Реєстру споживачів Товариства з присвоєним особовим рахунком № НОМЕР_2 , власник - ОСОБА_2 . 
У відповідь на звернення позивача від 22.04.2023 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг  листом №11571/16.2.2/9 від 09.05.2023  з метою досягнення порозуміння щодо нарахувань за надані послуги з газопостачання рекомендувала АТ «Одесагаз», ТОВ «Одесагаз-постачання» та ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в узгоджений з позивачем час провести звірку витрат природного газу, нарахувань та оплату (щомісячно) за вищевказаною адресою з наданням споживачу детальних роз`яснень по нарахуванням з підписанням відповідного акту. 
За  актом звіряння розрахунків за природний газ 01.05.2022 - 31.05.2023 по вказаному особовому рахунку об`єм споживання природного газу за 2022 рік: травень - 219,93 м3, червень - 32,36 м3, липень - 34,94 м3, серпень - 26 м3, вересень 32 м3, жовтень - 20,70 м3, листопад - 34 м3, грудень - 43 м3; за 2023 рік: січень - 44 м3, лютий -40 м3, березень - 49 м3, квітень - 53 м3, травень - 42 м3. Водночас станом на 31.05.2023 рік по вказаному особовому рахунку обліковується заборгованість 1749,95 гривень.
Відповідно до акту звіряння об`ємів розподіленого та спожитого природного газу з 01.01.2021 по 01.05.2023 від 05 лютого 2024 року, яке підписано ТОВ «Одесагаз», ТОВ «ГК «Нафтогаз» та ОСОБА_1 (із зауваженнями):
показник лічильника станом на листопад 2020 - 4595, за грудень 2020 - 4652;
за січень 2021 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «Одесагаз») 52 м3, за даними споживача 33 (показник за квитанцією 4685);
за лютий 2021 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «Одесагаз») 49 м3, за даними споживача 36 (показник за квитанцією 4721);
за березень 2021 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «Одесагаз») 37 м3, за даними споживача 28 (показник за квитанцією 4749);
за квітень 2021 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «Одесагаз») 46,16 м3, за даними споживача 40 (показник за квитанцією 4789);
за травень 2021 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «Одесагаз») 8,02 м3, за даними споживача 46 (показник за квитанцією 4835);
за червень 2021 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «Одесагаз») 34,21 м3, за даними споживача 48 (показник за квитанцією 4883);
за липень 2021 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «Одесагаз») 14,34 м3, за даними споживача 43 (показник за квитанцією 4926);
за серпень 2021 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «Одесагаз») 29,17 м3, за даними споживача 46 (показник за квитанцією 4972);
за вересень 2021 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «Одесагаз») 18,12 м3, за даними споживача 38 (показник за квитанцією 5010);
за жовтень 2021 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «Одесагаз») 10,12 м3, за даними споживача 59 (показник за квитанцією 5069);
за листопад 2021 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «Одесагаз») 35,91 м3, за даними споживача 60 (показник за квитанцією 5129);
за грудень 2021 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «Одесагаз») 38,71 м3, за даними споживача 56 (показник за квитанцією 5185);
за січень 2022 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «Одесагаз») 40,79 м3, за даними споживача 44 (показник за квитанцією 5229);
за лютий 2022 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «Одесагаз») 36,04 м3, дані споживача відсутні;
за березень 2022 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «Одесагаз») 36,83 м3, дані споживача відсутні;
за квітень 2022 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «Одесагаз») 33,66 м3, дані споживача відсутні;
за травень 2022 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «ГК «Нафтогаз») 219,93 м3, дані споживача 38,47 (показник лічильника, отриманий з сайту - 5374);
за липень 2022 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «ГК «Нафтогаз») 36,04 м3, за даними споживача 27,64 (показник лічильника, отриманий з сайту 5434);
за серпень 2022 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «ГК «Нафтогаз») та споживача 26 (показник лічильника 5460);
за вересень 2022 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «ГК «Нафтогаз») та споживача 32 (показник лічильника 5492);
за жовтень 2022 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «ГК «Нафтогаз») та споживача 28 (показник лічильника 5520);
за листопад 2022 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «ГК «Нафтогаз») та споживача 34 (показник лічильника 5554);
за грудень 2022 року обсяг газу за даними оператора ГРМ (ТОВ «ГК «Нафтогаз») та споживача 43 (показник лічильника 5597) (а.с.47).
ОСОБА_1 було надано до справи копії квитанцій від 07.01.2021, 14.02.2021, 20.03.2021, 15.04.2021, 16.05.2021, 15.06.2021, 14.07.2021, 14.08.2021, 20.09.2021, 11.10.2021, 15.11.2021, 13.12.2021, 18.01.2022, 14.02.2022 підтверджуються факти оплати послуг ТОВ «Одесагаз» за вказаними вище споживачем показниками за період з січня 2021 року по лютий 2022 року.
Згідно з довідкою «Фінансовий стан» ТОВ «Нафтогаз Україна» станом на травень 2022 року об`єм споживання послуг за користувачем за № 56ХМ25А10725030К за адресою: АДРЕСА_1 , становить 219,93 м3, що становить 1749,96 гривень.
Відповідно до довідки, наданої відповідачем з 01.05.2022 по 31.05.2022, споживач за № 56ХМ25А10725030К спожив 219,93 м3 природного газу з розрахунком споживання на кожний день місяця.
У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно з цим Кодексом. Номер групи споживання зазначається Оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках Оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу (п.4 розділу 4).
Комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до ГРМ від суміжних суб`єктів ринку природного газу (ГДП, ВБГ, оператора ГТС), та об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені (передані) з ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним операторам ГРМ, та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між ними (пункт 1 розділ 9 КГС).
У пункті 3 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГРМ зазначено, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, для визначення фактичного обсягу спожитого природного газу визначальним є показники лічильника, які споживач повинен передавати постачальнику, який у свою чергу зобов`язаний звіряти не рідше 1 раз на 6 місяців. При цьому, якщо споживач не передає такі дані, то постачальник обраховує об`єм спожитого газу на підставі запланованого об`єму, а наступного місяця за наявності відповідних даних враховує їх для остаточного розрахунку.
Задовольняючи позовну вимогу про списання безпідставно нарахованого боргу,  суд першої інстанції бере до уваги, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права та примусове виконання обов`язку в натурі (пункти 1 і 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України).
Вимога про визнання боргу безпідставним є вимогою про визнання відсутності у постачальника права вимагати оплати донарахованого боргу та відсутності обов`язку (який кореспондує вказаному праву) у споживача з оплати такого боргу. Ця вимога є ефективним способом захисту інтересу боржника в юридичній визначеності у спірних правовідносинах.
Ефективним способом захисту прав споживача є і вимога зобов`язати постачальника списати з особового рахунку споживача донараховану заборгованість, тобто про примусове виконання обов`язку в натурі. Її можна заявити як разом із вимогою про визнання боргу безпідставним, так і окремо. Задоволення цієї вимоги унеможливить виставлення постачальником рахунків на суму боргу, який споживач не визнає, за наявності невирішеного спору, або якщо суд визнав цей борг безпідставним (див. постану ВП ВС від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18).
Враховуючи викладене, суд першої інстанції задовольнив  позов в частині вимоги про списання з особового рахунку споживача заборгованості у розмірі 1443,86 гривень.
Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до того, що він не є належним відповідачем у справі, оскільки постачальник не наділений повноваженнями здійснювати коригування відповідно до підписаного акту звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу, що віднесено до обов`язків оператора ГРМ - АТ «Одесагаз». Також відповідач вважає, що не порушував права позивача.
 Вказаний довід не може бути підставою для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позовних вимог. Судом першої інстанції було правильно визначено, що позивач оскаржує дії саме відповідача як постачальника природного газу, та який визначає розмір заборгованості та формував  рахунок на оплату спірної заборгованості. При цьому відповідач не врахував факт переплати за особовим рахунком на суму 1 503, 96 гривні.  
Доводи апелянта про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди, також є безпідставними, оскільки відповідач в листі від 03.11.2022 повідомив, що скасував особисту зустріч з метою обговорення та врегулювання питань по  оплаті наявної заборгованості, та направив йому вимогу про сплату заборгованості за споживання природного газу без зазначення деталізованої інформації щодо підстав нарахування заборгованості. Через вказану обставину позивач змушений був витрачати вільний час для захисту свого права, як споживача комунальної послуги, тривалий час звертатись як до відповідача, так і до інших юридичних осіб, що викликало моральні переживання в зв`язку з порушенням його прав, порушення звичного образу життя.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України № 1023-XII споживачу повинна надаватися необхідна, доступна, достовірна та своєчасна інформація про продукцію.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 21 Закону України № 1023-XII права позивача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.
Підставою для відшкодування моральної шкоди є порушення з боку відповідача  умов  пунктів 9.1. та 9.2 Розділу ІХ Типового договору постачання природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг  від 30.09.2015 №2500  сторони намагаються вирішити всі спори та розбіжності стосовно виконання умов цього Договору шляхом переговорів. У разі недосягнення згоди щодо спірних питань шляхом переговорів Сторони мають право звернутися із заявою про вирішення спору до Регулятора чи його територіального підрозділу та/або передати спір на вирішення суду. 
Висновки щодо можливості відшкодування моральної шкоди споживачу також узгоджуються з позицією Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 360/723/16-ц.
У постанові № 216/3521/16-ц від 01 вересня 2020 року Великої Палати Верховного Суду вказано, що відповідно до п. 19 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» термін «продукція» у цьому Законі вживається в значенні - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.
Європейський суд з прав людини вказує: «…Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати мотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, серед іншого, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на приписи законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок, що випливає зі статті 6 Конвенції, з мотивування може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine) від 18 липня 2006 року заява № 63566/00, § 23).
При дослідженні доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з того, що у справі, яка розглядається,  сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Таким чином рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
       Керуючись ст.ст.  367, 368, 374, 375,  382 ЦПК України, суд
 
постановив:
апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» - Плигань  Ірини Юріївни залишити без задоволення,  а рішення  Шевченківського районного суду міста Києва  від  21 серпня  2024  року -  без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови виготовлено 23 грудня 2024 року.
 
Головуючий
 
Судді