ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/2512/23  Номер провадження 22-ц/814/2515/24	Головуючий у 1-й інстанції Морозов  В.Ю.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача        Дряниці Ю.В.,
суддів:                Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу  акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Комсомольського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 січня 2024 року за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача,-
в с т а н о в и в :
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом. Вказувала, що 26серпня 2023 року за відсутності розпорядження позивача невідомою їй особою за допомогою відкритої на ім`я позивача платіжної картки «Універсальна» були здійснені платіжні операції та списані кредитні кошти з рахунку НОМЕР_1 на загальну суму 48464,00 грн. При цьому, жодних СМС повідомлень та/або телефонних дзвінків від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на фінансовий номер мобільного телефону позивача не поступало. Позивача не користувалась і сервісом дистанційного обслуговування клієнтів ОСОБА_2 . зокрема, дані для персональної електронної ідентифікації третім особам позивача не передавала. Списані грошові кошти позивачу не повернуто, а банком безпідставно звинувачено позивача в тому, що вона своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру або іншої інформації, які дали змогу ініціювати вказані платіжні операції. У зв`язку з наведеним, просила суд зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» повернути їй грошові кошти в сумі 48 464 грн, шляхом відновлення залишку коштів на банківському рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 до стану, в якому він перебував на 18 год 47 хв 26 серпня 2023 року та стягнути понесені судові витрати.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 січня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 48 464,00 грн., шляхом відновлення залишку коштів на банківському рахунку UA6730529900000262036611 l 7712 (додатковий картковий рахунок НОМЕР_2 ), відкритому в акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , до стану, в якому він перебував на 18 год. 47 хв. 26 серпня 2023 року.
Вирішено питання розподілу судових витрат. 

Рішення оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення, ухваливши нове, яким у задоволенні позову відмовити. Вказує, що тримач картки має контролювати рух коштів за своїм рахунком і негайно повідомляти банк про оспорювані операції.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України. 

Судом першої інстанції встановлено, що 26 серпня 2023 року за відсутності розпорядження позивача невідомою їй особою за допомогою відкритої на ім`я позивача платіжної картки «Універсальна» були здійснені платіжні операції та списані кредитні кошти з рахунку НОМЕР_1 на загальну суму 48 464 грн., що підтверджується довідкою від 28серпня 2023 року № EDF15K3HNT4NSLHM.
28 серпня 2023 рку по даному факту позивач звернулась до чергового Відділу поліції №2 КРУП ГУ НП в Полтавській обл. із письмовою заявою про вчинення відносно останньої кримінального правопорушення.
29 серпня 2023 року за результатами звернення органом досудового розслідування було зареєстровано кримінальне провадження № 12023170520000661 за ч. 4 ст. 185 КК У країни.
10. жовтня 2023 року позивача звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з письмовою заявою, згідно якої, позивач вимагала від банку відновити залишок грошових коштів на її рахунку до того стану, у якому вони були перед виконанням вказаних несанкціонованих платіжних операцій, тобто списати з її рахунку безпідставно нараховану заборгованість в сумі 48 464 грн.
Листом від 17 листопада 2023 року № 20.1.0.0.0/7-231019/54785 АТ КБ «Приватбанк» повідомив про неможливість повернути позивачу гроші через те, що саме позивач несе відповідальність за вказані платіжні операції.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості. 

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду. 

 Згідно з статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Частиною першою статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.
Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (тут і далі в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.
 Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.
Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.
Банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором: повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; забезпечити користувачу можливість інформувати банк про втрату електронного платіжного засобу.
Відповідно до пункту 11 Розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 705 від 05 листопада 2014 року, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності.
Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.
Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
За таких обставин, апеляційний суд зауважує, що у межах даної справи відповідачем не було надано суду будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; або сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що банк своєчасно повідомляв позивача про здійснення операцій за його картковими рахунками.
Отже, апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для його скасування колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргуакціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.
Рішення Комсомольського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 січня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач                                                                      Ю. В. Дряниця

Судді:                                                                                            Л. І. Пилипчук

                                                                                                          О. В. Чумак