ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9798/24 Справа № 180/1796/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Янжула О. С. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.
за участю секретаря Попенко Ю.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Бардадим Ольги Костянтинівни на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бардадим Ольги Костянтинівни про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2024 року  ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бардадим О.К. звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 , 
В обґрунтування вимог заяви  ОСОБА_1 посилалася на те, що вона з 2000 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , який з 15 червня 2022 року був мобілізований до лав Збройних Сил України та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до довідки про причину смерті №6566, гр. ОСОБА_2 , 1979 року народженян, помер — ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті - сумісна тупа травма тіла внаслідок контакту з тупим предметом, намір невизначений. Згідно витягу із наказу № ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) від 04 травня 2024 року №112-РС сержанта ОСОБА_2 , який перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , колишнього розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 механізованого батальйону, було виключено зі списків особового складу Збройних Сил України у зв`язку зі смертю (з загибеллю). Смерть настала під час проходження військової служби, але не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Заявник вказує, встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , їй необхідно для оформлення соціальних виплат у зв`язку зі смертю військовослужбовця. На підставі викладеного  ОСОБА_1 просила суд встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, починаючи з 2000 року до дня смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бардадим О.К. про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 .
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1  — адвокат Бардадим О.К. просить ухвалу суду від 30 серпня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскарженою ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бардадим О.К. про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 , на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України. 
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції в оскарженій ухвалі посилався на те, що за своїм суб`єктним складом та метою звернення заявниці до суду із вказаною заявою, а саме задля реалізації у подальшому її права на отримання грошового забезпечення, справа має розглядатися в адміністративному порядку за правилами та в порядку КАС України, а не за приписами ЦПК України.
       Однак погодитися з такими висновками неможливо, виходячи з наступних підстав.
       Згідно з пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
У статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
       Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
       Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
       Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.
       Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
       Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
       Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
       Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
– факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
– встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
– заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
– чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
       Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту, без розгляду якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.
       Звернувшись до суду із вказаною заявою,  ОСОБА_1 просила суд встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, починаючи з 2000 року до дня смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , їй необхідно для оформлення соціальних виплат у зв`язку зі смертю військовослужбовця (а.с.1-5).
       У постанові від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, належать до юрисдикції цивільного суду. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд відповідних справ за правилами цивільного судочинства.
       Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що існує два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.
       У разі оскарження до суду відмови відповідного органу в установленні юридичного факту, який підлягає встановленню в позасудовому порядку, такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Справи про встановлення юридичних фактів у судовому порядку вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Зокрема, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
       Отже, судом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції відповідно до ст. 19 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.
       Також, Велика Палата Верховного Суду у справі №560/17953/21 зазначила, що між заявником та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відповідач не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.
       Таким чином, справи про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу із загиблим військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень.
       Такий правовий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18, від 08 листопада 2019 року у справі №161/853/19, від 27 березня 2019 року у справі №569/7589/17.
       Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.
Суд першої інстанції на вказане належної уваги не звернув, не встановив належним чином характер спірних правовідносин та дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, пославшись на те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
       За таких обставин, враховуючи викладене апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справ скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника   ОСОБА_1 — адвоката Бардадим Ольги Костянтинівни - задовольнити.
Ухвалу  Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою  ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бардадим Ольги Костянтинівни про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Військова частина  НОМЕР_1  – скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

       Головуючий суддя І.А.Єлізаренко 

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова