ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України 
10 грудня 2024 року
м. Харків
справа № 631/973/23
провадження № 22-ц/818/1819/24
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Тичкової О.Ю.
суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря: Волобуєва О.О.
учасники справи:
заявник – ОСОБА_1 
заінтересована особа: Орган опіки та піклування Нововодолазької селищної ради Харківської області
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 05 березня 2024 року у складі судді Токмакової А.П., -
ВСТАНОВИВ:
У липні 2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та призначення його її опікуном.
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 05 березня 2024 року – відмовлено.
Ухвала обґрунтована тим, що заявником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження стану здоров`я ОСОБА_3 . А саме, не надано достатніх даних про психічний розлад здоров`я ОСОБА_3 , які необхідні для проведення судової – психіатричної експертизи, проведення якої по даній категорії справ є обов`язковою. 
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 просила ухвалу скасувати, оскільки вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та задовольнити заяву призначивши заявника опікуном ОСОБА_3 . Також звернулась з клопотанням про витребування доказів і призначення експертизи. 
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Зазначеним вимогам оскаржуване ухвала суду відповідає.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 23 листопада 2023 року було призначено судово-психіатричну експертизу та витребувано із КНП «Нововодолазька ЦЛ» оригінали медичної документації на ім`я  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
У відповідь на запит суду від 23.11.2023 адміністрація КНП «Нововодолазька ЦК» Нововодолазької селищної ради надала інформацію, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на «Д» обліку у лікаря психіатра не перебуває.
14.02.2024 до суду першої інстанції надійшов лист Харківської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №60 від 13.02.2024 про повернення матеріалів цивільної справи без виконання ухвали суду від 23.11.2023 про призначення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_3 , оскільки не надано запитувану судом медичну документацію на її ім`я, яка необхідна для проведення експертизи. 
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2024 року провадження у справі було відновлено, у зв`язку із надходженням до суду листа заступника директора з експертної роботи Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса», в якому повідомлено що, оскільки документи для проведення експертизи не надані її повернуто без виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною (п. 1 ч. 2ст. 293 ЦПК України).
Згідно з ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу (ч. 1ст. 298 ЦПК України).
Ухвалами Харківського апеляційного суду від 13 червня 2024 року та від 29 жовтня 2024 року (повторно) було витребувано з із КНП «Нововодолазька ЦЛ» оригінал Історії хвороби ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із КНП «Нововодолазька ЦЛ та оригінал Амбулаторної картки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із КНП «Нововодолазька ЦЛ»  для проведення експертизи.
Згідно відповіді наданої КНП «Нововодолазька ЦЛ»  від 15.11.2024 № 876 за 2024 рік звернень ОСОБА_3 до КНП «Нововодолазька ЦЛ» не було. Стаціонарне лікування ОСОБА_3 не проходила. На обліку не перебуває. Зі слів сімейного лікаря амбулаторна карта знаходиться у родичів.
Таким чином матеріали справи не містять доказів про наявність психічного розладу здоров`я у ОСОБА_3 недієздатність якої просить встановити ОСОБА_1 .
Всупереч визначеного у ст. ст. 12, 81 ЦПК України процесуального обов`язку позивач не надав до суду належних і допустимих доказів про те, що ОСОБА_3 потребує встановлення опікунства.
Тому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для задоволення заяви.
Оскільки доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 05 березня 2024 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 18 грудня 2024 року

Головуючий:                                                                                 О.Ю. Тичкова

Судді:                                                                                               О.В. Маміна

                                                                       Н.П. Пилипчук