Справа № 930/40/24 
Провадження № 33/801/385/2024
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
Доповідач: Сопрун В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року                                                                     м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В., 
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 ,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ст.124 та ч.4 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 26 березня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №135235, 29 грудня 2023 року о 14:10 год в смт. Брацлав по вул. Незалежності, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Опель Астра д.н.з. НОМЕР_1 не переконавшись в безпеці руху та наслідках керування транспортним засобом по зустрічній смузі руху, що призвело до зіткнення з автомобілем Рено Сімбол д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п. 10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 024270, 29 грудня 2023 року о 14:10 год, в смт. Брацлав по вул. Незалежності, 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Опель Астра д.н.з. НОМЕР_1 , вчиним ДТП з автомобілем Рено Сімбол д.н.з. НОМЕР_2 , після чого вжив спиртні напої, чим порушив п. 2.10Е ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 26 березня 2024 року адміністративні матеріали про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.4 ст. 130 КУпАП, об`єднано в одне провадження.
Визнано  ОСОБА_1  винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.4 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн на користь держави.
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова суду в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є незаконною, необґрунтованою, не відповідає нормам процесуального права, не ґрунтується на доказах долучених до матеріалів справи та досліджених в судовому засіданні.
Таким чином, просив постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 26 березня 2024 року в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП скасувати та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши  ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Отже, апеляційний суд переглядає постанову суду першої інстанції в межах доводів скаржника, а саме щодо визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень статті 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Предметом будь-якої дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) є життя і здоров`я учасників дорожнього руху, транспортні засоби та інші споруди шляхів, які пошкоджені в процесі ДТП, та діяння водіїв й інших учасників дорожнього руху, що привели до ДТП.
Родовим об`єктом адміністративно-правового регулювання у сфері ДТП є суспільні відносини, які посягають на безпеку дорожнього руху, об`єктивна сторона яких передбачає обов`язкове настання наслідків.
Згідно з п.1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Відповідно до вимог п.2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
У свою чергу, апеляційний суд наголошує, що суд першої інстанції вірно встановив наявність у діях ОСОБА_1 вини як ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_1 , не переконавшись в безпеці руху та наслідках керування транспортним засобом по зустрічній смузі руху, що призвело до зіткнення з автомобілем «Рено Сімбол» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Після вчинення дорожньої пригоди учасники ДТП надавали свої письмові пояснення, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, була складена схема місця ДТП.
Також слід зазначити, що траєкторія руху транспортних засобів, характер та локалізація наявних на автомобілях механічних ушкоджень дає підстави вважати, що вони в повній мірі узгоджуються та відповідають обставинам ДТП зафіксованих на схемі та фото.
Крім того, в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 підтримав свої письмові пояснення від 29 грудня 2023 року. Також пояснив, що він рухався по дорозі в смт. Брацлав в напрямку м. Вінниці, в цей час на його смугу руху виїхав автомобіль Опель Астра д.н.з. НОМЕР_1 , який виїжджав з повороту не переконавшись у безпеці маневру та допустив зіткнення з його автомобілем.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
В діях водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «Рено Сімбол» д.н.з. НОМЕР_2 , не вбачається невідповідності вимогам ПДР України, які б перебували у причинно-наслідковому зв`язку з настання ДТП.
Посилання  ОСОБА_1  на те, що судом першої інстанції не було встановлено усі обставини ДТП та не надано оцінку доводам сторони захисту, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.
Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 24 квітня 2024 року клопотання  ОСОБА_1 про призначення судової автотехнічної експертизи задоволено. Призначено по справі судову - автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертизи поставлено ряд питань (шість). Попереджені експерти про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384 та 385 Кримінального кодексу України. Зупинено апеляційне провадження у даній справі, до надходження висновку судової автотехнічної експертизи.
Проте, як вбачається з матеріалів справи 23 серпня 2024 року Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз до апеляційного суду було повернуто матеріалами адміністративної справи №930/40/24, оскільки оплата експертизи не була проведена, тому постанова суду про призначення експертизи у даній справі залишена без виконання.
Таким чином, судова автотехнічна експертиза, яка була призначена апеляційним судом за клопотанням ОСОБА_1 не була проведена. 
Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять поважних причин не оплати вартості експертизи. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 мав можливість отримати рахунок та інші необхідні документи необхідні для здійснення оплати вартості експертизи, проте своїм правом не скористався, обов`язок щодо оплати вартості експертизи у визначений строк не виконав.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено. 
Під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення. 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі в частині визнання його винним за ст.124 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 26 березня 2024 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.4 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                          В. В. Сопрун