П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/14421/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.   
Суддя-доповідач -  Граб Л.С.   
27 листопада 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Граб Л.С. 
суддів:  Матохнюка Д.Б.  Сторчака В. Ю. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на окрему ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Головного управління ДФС у Хмельницькій області №67/10/22-97-00 від 04.04.2023.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.04.2023 позов задоволено:
-визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки Головного управління ДФС у Хмельницькій області №67/10/22-97-00 від 04.04.2023;
-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (з урахуванням виплачених сум) на підставі довідки Головного управління ДФС у Хмельницькій області №67/10/22-97-00 від 04.04.2023.
30 липня 2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява у порядку ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій останній просив:
-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, вчинені на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2023 року у справі №560/14421/23, в частині неврахування усіх складових грошового забезпечення, зазначених у довідці Головного управління ДФС у Хмельницькій області №67/10/22-97-00 від 04.04.2023 року, в тому числі надбавки за службу у умовах режимних обмежень (15%), при проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2023 року у справі №560/14421/23 шляхом здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 із врахуванням усіх складових грошового забезпечення, зазначених у довідці Головного управління ДФС у Хмельницькій області №67/10/22-97-00 від 04.04.2023 року, в тому числі надбавки за службу у умовах режимних обмежень (15%) з 01.04.2019 року, з урахуванням проведених виплат.
Окремою ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.09.2024 року заяву задоволено:
-визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, вчинені на виконання рішення суду, в частині неврахування усіх складових грошового забезпечення, зазначених у довідці Головного управління ДФС у Хмельницькій області №67/10/22-97-00 від 04.04.2023 року, в тому числі надбавки за службу у умовах режимних обмежень (15%), при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року;
-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення шляхом здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 із врахуванням усіх складових грошового забезпечення, зазначених у довідці Головного управління ДФС у Хмельницькій області №67/10/22-97-00 від 04.04.2023 року, в тому числі надбавки за службу у умовах режимних обмежень (15%), з 01.04.2019 року, з урахуванням проведених виплат;
-установлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 30-денний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що  при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2023 встановлено, що згідно довідки №67/10/22-97-00 від 04.04.2023 до складових грошового забезпечення включена надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%), яка у складові грошового забезпечення при звільненні з військової служби при призначенні та перерахунку пенсії, ОСОБА_1 не встановлювалась і не виплачувалась.
За правилами п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив із того, що станом на дату подання заяви про встановлення судового контролю рішення суду у справі № 560/14421/23 відповідачем не виконано, а відтак наявні підстави для встановлення судового контролю за виконанням останнього.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129-1 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно з ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
За приписами ч.ч. 4,7 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.
За змістом частин 2,3 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
В силу ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, – за її межами.
Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.
Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звернув увагу, що статті 382 і 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Положеннями частини першої та другої статті 382 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (ч.8 ст.382 КАС України).
Крім того, відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, КАС України передбачено спеціальні норми, спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому статтями 382, 383 КАС України.
Зазначені правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Так, судом першої інстанції встановлено, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2023 у справі №560/14421/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 .
Відповідно до листа ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 25.01.2024, при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 08.09.2023 у справі №560/14421/23 встановлено, що згідно довідки №67/10/22-97-00 від 04.04.2023 до складових грошового забезпечення включена надбавка за службу у умовах режимних обмежень (15%), яка у складові грошового забезпечення при звільненні з військової служби, при призначенні та перерахунку пенсії ОСОБА_1 не встановлювалась і не виплачувалась.
При цьому, Управління вважає, що оскільки рішенням суду від 08.09.2023 у справі №560/14421/23 не зобов`язано провести перерахунок пенсії з урахуванням в складових грошового забезпечення надбавки за службу в умовах режимних обмежень (15%), на виконання вказаного рішення суду  проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки, наданої ГУ ДФС у Хмельницькій області про розмір забезпечення від 04.04.2023 №67/10/22-97-00, у розмірі 68% відповідних сум грошового забезпечення, але без урахування в складових грошового забезпечення надбавки за службу у умовах режимних обмежень (15%)–1269,00 грн. Розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії склав 15651,00 грн.
Станом на 01.01.2024 розрахунок пенсії наступний: 15651,00 грн. * 68% = 10642,68 грн. + 1489,98 грн.+1500,00 грн.+2000,00 грн.=15632,66 грн., де: 15651,00 грн. – сума грошового забезпечення для обчислення пенсії (згідно рішення суду від 08.09.2023 у справі №560/14421/23), в тому числі: 8460,00 грн. – посадовий оклад; 1410,00 грн. – оклад за військовим (спеціальним) званням; 4935,00 грн. – надбавка за вислугу років (50%); 846,00 грн. – премія (10%); 68%-відсоток розміру пенсії за вислугу років; 10642,68 грн. – основний розмір пенсії за вислугу років; 1489,98 грн. – індексація основного розміру пенсії з 01.03.2022; 1500,00 грн. – максимальний розмір збільшення індексації з 01.03.2023; 2000,00 грн. – щомісячна доплата відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021 №713 (згідно рішення суду від 06.10.2023 у справі №560/14417/23). 15632,66 грн. – підсумок пенсії.
Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, при перерахунку пенсії ОСОБА_1 ,  відповідач на власний розсуд обрав складові заробітної плати, тоді, як судовим рішенням зобов`язано ГУ ПФУ України в Хмельницькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (з урахуванням виплачених сум) на підставі довідки ГУ ДФС у Хмельницькій області №67/10/22-97-00 від 04.04.2023.
Відповідач і в апеляційній скарзі не заперечує, що перерахунок пенсії на виконання судового рішення у справі №560/14421/23 проведений позивачу без урахування надбавки за службу в умовах режимних обмежень (15%). При цьому,  на  думку ГУ ПФУ в Хмельницькій області, підставою для скасування оскаржуваної ухвали, є та обставина, що по даній справі відкрито виконавче провадження, а тому контроль за виконанням вищевказаного рішення покладений на ДВС, а тому для вжиття судом додаткових заходів, спрямованих на виконання останнього,  немає необхідності.
Надаючи правову оцінку таким доводам скаржника, колегія суддів виходить із наступного.
Верховним Судом у постанові від 21 березня 2019 року у справі №805/1458/17-а сформовано висновок, відповідно до якого звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку статті 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.
Крім цього, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09 грудня 2021 року у справі                              № 9901/235/20 виклала правову позицію, відповідно до якої стаття 383 КАС України передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV КАС України Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.
Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою.
Отже, перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення.
Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 31.05.2024 у справі №340/3208/22.
З матеріалів справи з`ясовано, що 15.11.2023 по справі № 560/14421/23, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області відкрито виконавче провадження (ВП №73342050).
Однак, відомості про те, що на момент звернення ОСОБА_1 до суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України, державним виконавцем  вживалися заходи щодо його примусового виконання, відсутні.
Факт вжиття заходів, спрямованих на  примусового виконання рішення у справі № 560/14421/23, не перевірений і судом першої інстанції.
В той же час, як було зазначено вище, відповідач не заперечує тієї обставини, що вказане судове рішення, останнім не виконано. І та обставина, що після відкриття виконавчого провадження, примусове виконання рішення здійснюється державним виконавцем, не може бути єдиною і беззаперечною підставою для відмови в задоволенні заяви про встановлення судового контролю. 
Колегія суддів враховує і те, що після постановлення оскаржуваної ухвали, відповідач на виконання рішення у справі № 560/14421/23, здійснив перерахунок пенсії позивача, з врахуванням надбавки  за службу у умовах режимних обмежень (15%), що підтверджується наданою останнім 22.10.2024 до суду письмовою інформацією. 
За вказаних обставин, колегія суддів не знаходить підстав для скасування окремої ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.09.2024 року.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а окрема ухвала суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а окрему ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

          
Головуючий	 	 	Граб Л.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Матохнюк Д.Б.    Сторчак В. Ю.