Справа № 738/1653/24 	Головуючий у 1 інстанції Волошина Н. В. 	
Провадження № 33/4823/997/24 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого судді      Салая Г.А. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2024 року, 

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн          60 коп.
Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху, яке виразилося у відмові його від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння як особи, яка 16 липня 2024 року о 16.00 год у м. Мені Корюківського району Чернігівської області по вул. Армійській, 18 керувала автомобілем «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 . 
В апеляційній скарзі захисник просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за неповного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що відеозапис із нагрудної відеокамери поліцейського не підтверджує факт того, що транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 . Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно проігноровано показання свідка ОСОБА_2 . Окрім того, звертає увагу, що в направленні ОСОБА_1   на огляд до закладу охорони здоров`я вказано виявленою поліцейським ознакою сп`яніння – «алкогольне сп`яніння».  
У судове засідання ні ОСОБА_1 , ні його захисник не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи від них не надійшло, тому, відповідно до ч. 6    ст. 294 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі.
Із матеріалів справи, а також доводів апеляційної скарги вбачається, що вона необґрунтована. 
Згідно зі ст. ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Твердження захисника про те, що автомобілем керував не ОСОБА_1 , спростовуються відеозаписом із нагрудної відеокамери поліцейського, з якого, крім іншого, вбачається, що автомобіль не був припаркований на узбіччі, а рухався назустріч патрульним. Цей транспортний засіб було відразу зупинено, після чого працівники поліції підійшли до нього, за кермом знаходився саме ОСОБА_1 Автомобіль був заведений, лише на прохання поліцейських останній його заглушив. Під час спілкування з працівниками поліції ані    ОСОБА_1 , ані його дружина не повідомляли їм про те, що транспортним засобом керувала інша особа. 
Місцевий суд обґрунтовано не взяв до уваги показань свідка        ОСОБА_2 , оскільки вони суперечили як показанням самого ОСОБА_1 , так і відеозапису, наявному в матеріалах справи. На переконання суду першої інстанції, цей свідок проявив зацікавленість у результатах розгляду справи та намагався допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за скоєне. 
У свою чергу, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння належним чином зафіксовано. 
Будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу про адміністративне правопорушення працівникам поліції ОСОБА_1 не висловлював. Окрім того, він не був позбавлений можливості вказати у відповідному протоколі про свою незгоду з викладеним у ньому, проте наданим йому правом не скористався. 
Апеляційним судом також не було встановлено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість поліцейських у внесені завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів та притягненні особи до адміністративної відповідальності.
Інші твердження захисника, наведені в апеляційній скарзі, мають формальний характер і розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене.
Місцевий суд у повному обсязі з`ясувавши обставини справи, дослідивши всі докази та надавши їм належну правову оцінку, дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення. У свою чергу, стягнення накладено відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, у межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП,  саме за якою особу і притягнуто до адміністративної відповідальності. 
Отже, порушень законодавства, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної постанови суду першої інстанції, у справі не вбачається. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,   

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2024 року щодо  ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай