КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  

Апеляційне провадження                                                     
№33/824/4863/2024
 
П О С Т А Н О В А 
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

            30 жовтня 2024 року                                                                       місто Київ
                                                                                               справа № 361/4541/24
 
Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., 
 
за участю 
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Фогель Володимира Володимировича 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката Фогель Володимира Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -
 
      В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі           605,60 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Фогель В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2024 року скасувати, а провадження по справі закрити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №275405 від 29 квітня 2024 року містить виправлення, а саме в даті народження ОСОБА_1 , цифра «15» виправлено на «05».
Також, захисник-адвокат Фогель В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2024 року.
В обгрунтування вимог посилався на те, що він отримав копію повного тексту оскаржуваної постанови.
Вказував, що повний текст постанови оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 16 вересня 2024 року.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник-адвокат Фогель В.В., який діє в його інтересах. в судовому засіданні просили апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності         ОСОБА_1 та захисника-адвоката Фогель В.В., проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 12 вересня 2024 року.
Доказів направлення та отримання апелянтом копії вказаної постанови матеріали справи не містять.
Апеляційна скарга захисника-адвоката Фогеля В.В., який діє в інтересах   ОСОБА_1 подана до суду 26 вересня 2024 року.
Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пунктом 2.9.а ПДР України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №275404, 29 квітня 2024 року о 17.05 год. в Київській області Броварському районі, в селі Богданівка по вулиці Богдана Хмельницького, 22, водій керував транспортним засобом PHANTOM ERIGKAY, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки за допомогою Alcotest 6320ARLH 0170, проба позитивна - 1,16%, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме: 
даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 29 квітня 2024 року серії ААД №275404; 
роздруківкою з приладу Драгер, з якої вбачається, що результати огляду     ОСОБА_1 на стан сп'яніння - 1,16 %;
відеозаписом з камери;
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 квітня 2024 року;
актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29 квітня 2024 року, серія ББА №602832.
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та в своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.
Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №275405 від 29 квітня 2024 року містить виправлення, а саме в даті народження ОСОБА_1 , цифра «15» виправлено на «05», оскільки в судовому засіданні апеляційного суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не заперечував, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №275405 було складено відносно нього, а тому вказане не впливає на доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого .1 ст.130 КУпАП та наведенні останнім, з метою уникнення відповідальності.
Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП апеляційним судом не встановлено.
Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:
 
Поновити захиснику-адвокату Фогель Володимиру Володимировичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2024 року.
 
Апеляційну скаргу захисника-адвоката Фогель Володимира Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
 
Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2024 року - залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                                                Борисова О.В.