Справа № 462/7936/24                         Головуючий у 1 інстанції: Постигач О.Б. 
Провадження № 33/811/1657/24                  Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю, особи що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 05 листопада 2024 року, 
встановив: 
постановою Залізничного районного суду м. Львова від 05 листопада 2024 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень з з конфіскацією тварини. Стягнуто з  ОСОБА_1  в дохід держави 605,60 грн судового збору.
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 26.09.2024 о 19:00 год, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Широка, 63, у під`їзді будинку не належним чином вигулював свою собаку породи «Німецька вівчарка» без намордника та повідка, внаслідок чого собака вкусила гр. ОСОБА_2 та заподіяла їй тілесні ушкодження.
На згадану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову Залізничного районного суду м. Львова від 05 листопада 2024 року у частині конфіскації тварини скасувати.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню, а у поведінці ОСОБА_1 відсутні події та склад жодного із адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.154 КУпАП. Собака, породи німецька вівчарка, згідно паспорта на тварину № НОМЕР_1 вакцинована, ніколи раніше не кусав та не завдавав будь-яких ушкоджень. Цей інцидент стався у зв`язку із провокацією собаки породи чіхуахуа, яка належить потерпілій та перша підбігла до собаки ОСОБА_1 і почала гавкати. Наголошує, що готовий заплатити штраф, але просить суд не застосовувати конфіскацію тварини, оскільки собака дуже дорога для нього і членів його сім`ї. Звертає увагу суду на те, що згідно законодавчих актів конфісковані тварини за рішенням суду передаються притулкам для тварин або іншим установам для утримання тварин, де умови їхнього утримання є вкрай незадовільні 
Потерпіла ОСОБА_2 подала заперечення на апеляційну скаргу, у якій просить постанову Залізничного районного суду м. Львова від 05 листопада 2024 року залишити без змін. Звертає увагу на те, що 26 вересня о 19:00 годині, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 її собака породи чихуахуа не спровокувала конфлікт х сусідом та його собакою породи німецька вівчарка. Вони виходили з дверей квартири, а собака Оскар – породи німецька вівчарка накинулась на її собаку, яку ОСОБА_2 закину вала назад у квартиру. Стверджує, що ОСОБА_1 не дотримується правил перебування із великою собакою поза межами квартири, не вдягає нашийник, повідок та намордник, часто буває на само вигулі, бо її господар зловживає алкогольними напоями. Після засіданні у Залізничному районному суді ОСОБА_1 похаркав на вхідні двері потерпілої та довів її батьків до передінфарктного стану. Вважає, що є небезпечною не тільки собака породи – німецька вівчарка, але і її господар – ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підтримку доводів апеляційної скарги, потерпілої, яка повністю такі заперечила, просила залишити оскаржувану постанову без змін, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП. 
Так, винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №022517 від 08 жовтня 2024 року, електронним рапортом зі служби 102, заяву від 27 вересня 2024 року, письмовими пояснення ОСОБА_2 від 02 жовтня 2024 року.
Аналізуючи згадані докази у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою і не містять істотних розбіжностей та беззаперечно в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено судом першої інстанції в основу прийнятого рішення і свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.
Згідно із п. 3, 5 ч.7 ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року №3447-IV (далі Закон) дозволяється утримувати: домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї. Відповідно до ст. 9 Закону, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду. А згідно із ч.8 ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року №3447-IV фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у ст. 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.
Як вбачається із матеріалів справи, потерпілій ОСОБА_2 , заподіяно шкоду здоров`ю в результаті укусу собаки 26 вересня 2024 року (а.с.7).
Особа, що притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 при апеляційному розгляді визнав у своїх діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП, та пояснив, що готовий оплатити штраф, однак просив не конфісковувати його собаку.
Разом з тим, санкція ч.3 ст. 154 КУпАП є безальтернативною, передбачає стягнення у виді стягнення із конфіскацією тварини, а тому доводи апелянта про те, щоб не конфісковувати собаку є безпідставними і необгрунтованими. Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Встановлюючи додаткове стягнення у виді конфіскації тварини за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, законодавець переслідує мету превенції запобігти вчиненню нових правопорушень, оскільки утримання собаки, яка є джерелом підвищеної небезпеки, здатне в майбутньому повторно заподіяти шкоду здоров`ю інших людей.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 154 КУпАП.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн, в дохід держави з конфіскацією собаки накладене відповідно до санкції ч. 3 ст. 154 КУпАП .
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
постановив:
апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальної ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 05 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.