ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 766/4010/24
Номер провадження 33/819/210/24 
Головуючий в суді 1 інстанції : Валігурська Л.В.
Доповідач: Калініна О.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року Херсонський апеляційний суд у складі:
судді Калініної О.В.
при секретарі: Литвиненко Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 18 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. 
11.11.2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову суду від 18.04.2024 року, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови , постанову скасувати, закрити справу щодо нього за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП на підставі п 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Направити йому постанову у справі у передбачений ст. 295 КУпАП строк.
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивував тим, що він не оскаржує дату засідання, а оскаржує постанову. Зазначає, що навіть якби йому було відомо про дату засідання, зовсім не факт, що постанову було б винесено саме того дня.
Про існування постанови він дізнався тільки за три дні до першого подання апеляції при ознайомлені з матеріалами справи в суді, маючи намір захищатися. При цьому з дати винесення постанови і по теперішній час її копія йому так і не відправлена, що свідчить про порушення ст. 285 КУпАП.
Вказує, що відмовляючи в поновлені строку на оскарження постанови суддя повністю проігнорував, що про існування постанови він дізнався тільки з додатку «Дія» за три дні до першого подання апеляційної скарги, як і проігнорував те що про судові засідання 27.03.2024 та 18.04.2024 він нічого не знав аж до того, як побачив постанову.
Додає, що національним законодавством не передбачений обов`язок громадян постійно появлятися в суді або як-то ще постійно дізнаватися про хід справи. 
В судові засідання призначені на 05.12.2024 року , 11.12.2024 року ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про відкладення апеляційного розгляду не подавав.
Про дату, час та місце розгляду клопотання ОСОБА_1 був повідомлений шляхом направлення судової повістки на адресу, яка зазначена в апеляційній скарзі та шляхом направлення судової повістки СМС повідомленням, зважаючи на наявну у матеріалах справи заяву ОСОБА_1 про отримання повістки в електронній формі. Згідно довідки повідомлення про судове засідання доставлено ОСОБА_1 28.11.2024 року та 06.12.2024 року.
Також про дату, час та місце розгляду клопотання було повідомлено адвоката Литвинова І.В.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 був обізнаний про дату, час та місце розгляду клопотання завчасно, двічі в судове засідання не з`явився, заяви про відкладення апеляційного розгляду не подавав, на власний розсуд розпорядився своїм процесуальним правом бути присутнім під час розгляду клопотання апеляційним судом , враховуючи положення ст. 294 КУпАП, неявка апелянта не перешкоджає апеляційному розгляду. 
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження , суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Із викладеного слідує, що законодавець визначив процесуальний механізм, яким встановив обрахування строку на апеляційне оскарження постанови судді з моменту її прийняття, а не отримання копії постанови, особою щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності чи її захисником.
Закон не містить приписів, які б створювали передумови для іншого обрахування строку на апеляційне оскарження.
Враховуючи викладене, строк на апеляційне оскарження в даному випадку, обчислюється з моменту прийняття постанови 18.04.2024 року і закінчується 29.04.2024 року. 
Вбачається із матеріалів справи, що вперше апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 28.10.2024 року.
Постановою судді Херсонського апеляційного суду від 06.11.2024 року відмовлено ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження, а апеляційна скарга повернута апелянту.
11.11.2024 року ОСОБА_1 подав повторно апеляційну скаргу в якій порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
На обґрунтування клопотання про поновлення строку у повторно поданій апеляційній скарзі апелянт фактично посилається на обставини та обґрунтування які були зазначені ним в попередньо поданій 28.10.2024 року апеляційній скарзі та яким вже надано правову оцінку апеляційного суду у постанові Херсонського апеляційного суду від 06.11.2024 року.
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження містить доводи про незгоду з висновками апеляційного суду, викладеними у постанові від 06.11.2024 року. 
При розгляді повторно поданого клопотання апелянта про поновлення строків на апеляційне оскарження апеляційний суд не має процесуальних повноважень надавати оцінку висновкам апеляційного суду у постановленому вже у цій справі рішенні.
Перевіряючи доводи повторно поданого клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд враховує наступне.
Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.
Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений строк.
Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.
Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справи «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»). Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).
Хоча ст. 294 КУпАП містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку.
Доводити поважність пропуску строку повинна особа, яка заявила клопотання про поновлення пропущеного строку.
Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт обґрунтовує необізнаністю із датою судового засідання та порушенням судом приписів ч.1 ст. 285 КУпАП щодо строку направлення копії постанови особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.
З матеріалів справи вбачається, що судове засідання у цій справі було призначено на 27.03.2024 року та на 18.04.2024 року.
Про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлений шляхом направлення судової повістки в електронній формі , які згідно довідки про доставку повідомлення доставлені ОСОБА_1 15.03.2024 року та 27.03.2024 року.
Заявка на отримання судової повістки в електронній формі за допомогою СМС-повідомлення за підписом ОСОБА_1 від 10.03.2024 року наявна в матеріалах справи.
Заяви про зміну форми виклику чи невірності зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення адреси проживання ОСОБА_1 або її зміни, до суду не подавалося. 
Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений захисник ОСОБА_1 - адвокат Литвинов І.В.
27.03.2024 року згідно заяви адвокат Литвинов І.В. ознайомлений з матеріалами справи з отриманням фотокопії та відеозапису.
Отже твердження апелянта про те, що він не був обізнаний про дату і час розгляду справи в суді першої інстанції суперечать матеріалам справи. 
Як видно з матеріалів справи, 18.04.2024 року суд прийняв постанову за відсутності ОСОБА_1 та адвоката Литвинова І.В., які в судове засідання не з`явилися, заяви про відкладення розгляду справи не подавали. 
Суд у постанові навів мотиви, з яких він дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та які узгоджуються із приписами ст. 268 КУпАП.
Із супровідного листа , що міститься у справі вбачається, що 19.04.2024 року суд за адресою, яка була вказана у протоколі про адміністративне правопорушення як місце проживання ОСОБА_1 , на виконання вимог ст. 285 КУпАП направив йому копію постанови від 18.04.2024 року.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не повідомляв суд про зміну місця проживання.
З даних ЄДРСР вбачається, що 19.04.2024 року судом першої інстанції оскаржувана постанова надіслана для оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та 22.04.2024 року забезпечено надання загального доступу, тобто з цього часу постанова доступна для ознайомлення.
Наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що справа знаходиться на розгляді в Херсонському міському суді, і мав об`єктивну можливість дізнатися про стан розгляду цієї справи.
Матеріали справи не містять та до апеляційної скарги не долучено будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 вчиняв активні дії спрямовані на отримання інформації щодо стану розгляду справи та отримання копії судового рішення в межах строку на апеляційне оскарження, проте мав перешкоди його отриманні такої інформації, що в свою чергу не може свідчити про активну процесуальну поведінку апелянта, спрямовану на реалізацію права на апеляційне оскарження в межах, визначених КУпАП.
Положення ст. 294 КУпАП не пов`язують, як вже було зазначено, обчислення строку на апеляційне оскарження постанови із дня отримання її копії.
Апелянт в апеляційній скарзі не навів обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення апелянта, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного отримання копії постанови і відповідно її оскарження у визначений законом строк.
Посилання апелянта на обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження на те, що національним законодавством не передбачений обов`язок громадян постійно з`являтися в суді або постійно дізнаватися про хід справи, апеляційний суд визнає неприйнятними. 
Згідно усталеної практики    ЄСПЛ ,  рішення якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування  практики Європейського суду з прав людини » суди застосовують при розгляді справ  як джерело права, саме на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Каракуца проти України» та «Пономарьов проти України»). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 4 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
Матеріали справи та доводи клопотання не містять відомостей про те, що у ОСОБА_1 існували перешкоди у отриманні в суді відомостей про стан розгляду справи щодо нього чи труднощі в отриманні ним копії судового рішення в суді.
Зазначені в апеляційній скарзі обставини на обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не можна визнати поважними, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду від 18.04.2024 року. 
Оскільки апеляційну скаргу подано з пропуском встановленого законом строку, а суд апеляційної інстанції за клопотанням апелянта не знаходить підстав для його поновлення, апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту. 

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 18 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 18 квітня 2024 року повернути апелянту
Копію постанови направити учасниками справи у порядку ст. 295 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя О.В. Калініна