П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 р. Категорія: 106000000	м. Одеса	Справа № 420/16557/24	
Перша інстанція: суддя Левчук О.А.,
час і місце ухвалення: спрощене провадження,
м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Семенюка Г.В.,
суддів – Домусчі С.Д., Шляхтицького О.І., 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

          Позивачка, звернувся до суду з позовом до Військової академії (м. Одеса), в якому просила суд визнати протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса) щодо невиплати ОСОБА_2 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року по 27.04.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 21.07.2019 року виплаченої 27.04.2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.07.2023 року у справі № 420/10392/23; зобов`язати Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року по 27.04.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 21.07.2019 року виплаченої 27.04.2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.07.2023 року у справі № 420/10392/23, мотивуючи його тим, що 27.04.2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.07.2023 року у справі № 420/10392/23 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосування базового місяця січень 2008 року та індексацію-різницю грошового забезпечення у розмірі 4091 гривня 63 копійки в місяць за період з 01.03.2018 по 21.07.2019 включно у загальній сумі 150 896, 59 грн., із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується банківською випискою. Проте відповідачем в порушення статті 4 Закону України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” не виплачено на користь позивача компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати сум індексації грошового забезпечення, нарахованих 27.04.2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року по справі № 420/10392/23. Зобов`язано Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрати частини доходів за період з 29.11.2023 року по 26.04.2024 року, у зв`язку з порушенням термінів виплати сум індексації грошового забезпечення, нарахованих на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року по справі № 420/10392/23, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги позивача у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов частково, суд першої інстанції не врахував, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходила службу у Військовій академії (м. Одеса) та наказом від 21.06.2019 року № 135 виключена зі списків особового складу військової академії (м. Одеса) (а.с. 15 з.б.).
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року по справі № 420/10392/23, яке набрало законної сили, визнано протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса)  щодо невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно, із застосуванням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року; зобов`язано Військову академію (м. Одеса) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно, із застосуванням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум; визнано протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса)  щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 01.03.2018 року по 21.07.2019 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078; зобов`язано Військову академію (м. Одеса) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячної індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 21.07.2019 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 “Порядку проведення індексації грошових доходів населення”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року по справі № 420/10392/23 апеляційну скаргу Військової академії (м. Одеса) – залишено без задоволення; рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року у справі № 420/10392/23 - залишено без змін.
27 квітня 2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року по справі № 420/10392/23, яке набрало законної сили, Військовою академією (м. Одеса) нараховано та виплачено ОСОБА_2 кошти у розмірі 150 896, 59 грн. (а.с. 13).
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що саме з 29.11.2023 року  (наступний день після набрання законної сили рішенням суду) у Військової академії (м. Одеса) виник обов`язок щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення. Однак, виплату пенсії ОСОБА_2 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року по справі № 420/10392/23 відповідачем проведено лише 27.04.2024 року (а.с. 13 з.б.).За таких підстав, суд дійшов висновку, що Військова академія (м. Одеса) зобов`язана нарахувати та виплатити позивачу, ОСОБА_2 , компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” № 2050-ІІІ від 19.10.2000 та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001.
П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке:
Згідно ст. 1 Закону України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Відповідно до ст. 2 Закону України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
З аналізу вищевикладеного слідує, що обов`язок здійснити компенсацію втрати частини доходів настає лише у випадку порушення встановлених строків їх виплати.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року по справі № 487/6923/16-а.
Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159.
Відповідно до п. 1 Порядку № 159 дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів  виплати  грошових доходів,  у тому  числі  з  вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно п. 2, 4 Порядку № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів  їх  виплати  (далі  -  компенсація) проводиться  у  разі затримки на один і більше календарних місяців виплати  грошових  доходів,  нарахованих  громадянам  за   період, починаючи з 1 січня 2001 року. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний  місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення  суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для  визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом.
Пунктом 3 Порядку № 159 визначено, що компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:  пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії  за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати  (допомога  сім`ям  з  дітьми,  державна соціальна  допомога  особам  з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період  професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує  відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхові виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума  індексації грошових  доходів  громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що   виплачуються  особам,  які мають право на відшкодування шкоди у  разі втрати годувальника.  
З аналізу вищевикладеного слідує, що право на компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати не ставлять у залежність від порядку виплати доходу - у добровільному чи судовому порядку. Компенсація за порушення строків виплати виникає тоді, коли грошовий дохід (пенсія) особи (працівника) з вини відповідача не нараховувався, своєчасно не виплачувався і через це особа зазнала втрат.
При цьому, приписами чинного законодавства України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, позивач має право на компенсацію втрати частини грошових доходів внаслідок порушення строків виплати пенсії за час затримки виконання судового рішення. 
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року по справі № 815/2454/18.
При цьому, Верховний Суд в постанові від 20 травня 2020 року по справі № 815/2454/18, з посилання на висновки, викладені в постанові Верховного Суду України від 11 липня 2017 року № 2а-1102/09/2670 правові висновки, зазначив, що коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. 
А отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-III є порушення встановлених строків саме виплати нарахованих доходів.
За таких обставин, право на компенсацію позивач набуває після набрання законної сили судовим рішенням та у разі несвоєчасної виплати відповідачем сум доходу, які стягнуто на підставі цього рішення.
З матеріалів справи вбачається, що 27 квітня 2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року по справі № 420/10392/23, яке набрало законної сили, Військовою академією (м. Одеса) нараховано та виплачено ОСОБА_2 кошти у розмірі 150 896, 59 грн. (а.с. 13).
При цьому, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року по справі № 420/10392/23 набрало законної сили – 28 листопада 2023 року  (про що зазначено в Єдиному державному реєстрі судових рішень).
Таким чином, саме з 29.11.2023 року  (наступний день після набрання законної сили рішенням суду) у Військової академії (м. Одеса) виник обов`язок щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення. 
Однак, виплату пенсії ОСОБА_2 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року по справі № 420/10392/23 відповідачем проведено лише 27.04.2024 року (а.с. 13 з.б.).
За таких підстав, апеляційний суд погоджується із судом першої інстнації, що Військова академія (м. Одеса) зобов`язана нарахувати та виплатити позивачу, ОСОБА_2 , компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” № 2050-ІІІ від 19.10.2000 та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001.
Згідно  ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені    Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати сум індексації грошового забезпечення, нарахованих 27.04.2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року по справі № 420/10392/23; зобов`язання Військової академії (м. Одеса) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрати частини доходів за період з 29.11.2023 року по 26.04.2024 року, у зв`язку з порушенням термінів виплати сум індексації грошового забезпечення, нарахованих на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року по справі № 420/10392/23, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року по справі № 420/16557/24, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

           Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
           Судді	  	С.Д. Домусчі    О.І. Шляхтицький