УХВАЛА
 
05 грудня 2024 року
м. Київ
 
справа № 344/24397/23
провадження № 61-16004ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю., 
 
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник - адвокат Микулич Ігор Володимирович,на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дітей, 
 
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються у розмірі 1/3 від усіх видів доходів щомісячно на 1/6 від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
27 серпня 2024 року Івано-Франківського міський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнив частково.
Змінив розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу виданого Івано-Франківським міським судом від 12 вересня 2023 року у справі                     № 344/16653/23 та стягнув із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/5 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повнолітня. Стягнення аліментів у зменшеному розмірі розпочато з дня набрання рішенням законної сили. Припинив стягнення аліментів згідно судового наказу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2023 року у справі                                    № 344/16653/23. В задоволенні решти вимог позову відмовив.
Не погодившись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.
Івано-Франківський апеляційний суд постановою від 06 листопада 2024 року задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_2 , скасував рішення Івано-Франківського міського суду від 27 серпня 2024 року та постановив нове рішення, яким відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову.
27 листопада 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат  Микулич І. В., подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити без змін рішення Івано-Франківського міського суду від 27 серпня 2024 року. 
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновків, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Предметом позову у цій справі є зменшення розміру аліментів.
 
Отже, справа № 344/24397/23 є малозначною в силу вимог закону і окремого визнання її такою не потребує.
 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Колегія суддів також таких випадків не встановила. 
 
Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.
Зазначення у постанові Івано-Франківського апеляційного суду від 06 листопада 2024 рокупро можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають. 
Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дітей за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник - адвокат Микулич Ігор Володимирович, на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                              Є. В. Коротенко
А. Ю. Зайцев
М. Ю. Тітов