Номер провадження: 22-ц/813/4068/24 
Справа № 947/30578/21
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                                  Назарової М.В.,
суддів:                                            Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря                      Соболєвої Р.М.,
учасники справи: позивач – ОСОБА_1 , відповідач – Акціонерне товариство «Одесагаз»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2023 року, ухвалене Київським районним судом м. Одеси у складі: судді Петренка В.С. в приміщенні того ж суду, 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз» про компенсацію завданих збитків, стягнення майнової та моральної шкоди,

                                       в с т а н о в и в: 

01 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси із вказаною позовною заявою, яку мотивував тим, що він є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Будучи добросовісним споживачем, який не має заборгованостей, а навпаки маючи переплату у розмірі 23819, 33 грн, в 2019 році, а саме - з 07 лютого 2019 року по 24 грудня 2019 року - він та члени його родини потерпали від незаконного припинення постачання газу ПАТ «Одесагаз» за вищевказаною адресою, яке було відновлено лише на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2019 року по справі № 520/16822/19, яке залишено в силі постановою Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року.
Вказаними судовими рішеннями підтверджено факт того, що відповідач та члени його родини протягом тривалого часу – 10 місяців та 16 днів – безпідставно та незаконно були позбавлені права на користування газом, крім того, встановлено, що між сторонами виникнення договірних відносин по постачанню і споживанню природного газу; відсутність у позивача станом на час відключення заборгованості за спожитий газ; добросовісне виконання ОСОБА_1 своїх договірних обов`язків; безпідставне не складення відповідачем Акту про відсутність технічної можливості для припинення постачання природного газу; враховуючи наявне доручення від 18.06.2019 ТОВ «Одесагаз-Постачання» про термінове відновлення постачання газу споживачу ОСОБА_1 у відповідача були всі правові підстави для відновлення газопостачання у двохденний термін, як того вимагає п. 6 глави У1 Кодексу газорозподільних систем.
Навіть за наявності листа відділу НКРЕКП у Одеській області про недотримання з боку ПАТ «Одесагаз» норм законодавства та визнання безпідставним припинення розподілу природного газу ОСОБА_1 , відповідач продовжував безпідставно зволікати у відновленні постачання газу споживачу ОСОБА_1 , що вказує на наявність беззаперечної вини АТ «Одесагаз».
Позивач стверджує, що саме вищевказані судові рішення про зобов`язання ПАТ «Одесагаз» відновити постачання природного газу підтверджують незаконність та неправомірність дій АТ «Одесагаз» щодо відключення його від газопостачання. 
На звернення позивача у відповідності до п. 1 глави 6 Розділу Х1 Кодексу газорозподільних систем з претензією від 25.06.2021 до АТ «Одесагаз» щодо відшкодування йому як споживачу вартості або об`єму недовідпущеного природного газу, майнової та моральної шкоди, останній повідомив про відсутність своєї вини та не завдання збитків позивачу, що є підставою для вирішення спірного питання в судовому порядку.
На думку позивача, об`єм недовідпущеного природного газу, який підлягає відшкодуванню, складає 5529,53 куб.м, з яких: 525,32 куб.м плановий розмір щомісячного споживання (4490,89 : 8,5489- згідно рахунку від 01.02.2019), 525,32 куб.м х 10 місяців 16 днів = 5529,53 куб.м; 10 місяців та 16 днів – період безпідставного припинення газопостачання з 07.02.2019 по 24.12.2019).
Крім того, у вересні 2021 року засобами поштового зв`язку позивач отримав від відповідача необґрунтоване повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу № 8102/26 від 27.09.2021 з 09.10.2021 у зв`язку із наявною заборгованістю на суму 3546 грн, що вважає погрозою безпідставним відключенням напередодні опалювального сезону, провокацією, у зв`язку із чим позивач був вимушений оплатите таке поза своєю волею.
Внаслідок протиправних дій АТ «Одесагаз» позивачу завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, які він отримав у зв`язку з втратою сина інваліда дитинства 1 групи А та матері інваліда 2 групи, які в період відключення газопостачання захворіли та перебували в холодному приміщенні, що ніяким чином не сприяло їх належному одужанню, а безумовно посилювало їх і так вкрай важкий стан, що призвело до їх передчасної смерті. Син 26.01.2019 був виписаний з рентгенограмою легень без видимих патологій, а вже 26.02.2019 після перебування у неопалюваному приміщенні захворів, у нього підвищилася температура, з`явився кашель, наросла дихальна недостатність, через що ургентно був госпіталізований з діагнозом «позалікарняна двостороння пневмонія, гостра легенево-сердцева недостатність, сатурація – 84%», і 05.03.2019 йому було проведено нижню трахеотомію.
Мати позивача, яка є пенсіонеркою, «дитиною війни», через відсутність нормальних людських умов життя була вимушена увесь час лежати під ковдрами, щоб не змерзнути, і не приходячи до тями 21.01.2020 (через три тижня після відновлення газопостачання) померла.
Не вдаючись до подробиць хвороби сина та матері, вважає, що саме перебування їх у холодному приміщенні не сприяло їх належному одужанню, а безумовно посилювало їх і так вкрай важкий стан, що призвело до їх передчасної смерті.
Крім того, в період незаконного відключення газу, позивач та його дружина хворіли бронхітом, також їм вкрай важко було обходити малолітню дитину ОСОБА_2 , а після важко захворів і сам позивач, що підтверджується випискою із історії хвороби від 19.12.2020.
Зазначені виникли в житті позивача значні перешкоди можливостям активної і повноцінної життєдіяльності, які обумовили тривалі негативні зміни психоемоційної та соціальної сфер його буття, чим були завдані інтенсивні негативні психоемоційні переживання (моральні страждання), які тривали та тривають протягом усього правового вирішення ним спору з АТ «Одесага» позивач оцінює в 6000000 грн.
Також позивач зазначає, що він поніс майнову шкоду, загальний розмір якої становить 134 761,10 грн, яка складається з: витрат на лікування сина у сумі 32 265,14 грн, витрат на доглядальницю за сином у сумі 36 800 грн; 23 000 грн - за послуги ТОВ «Патронтажна Служба «Турбота про близьких», якими він був вимушений скористатися для тимчасового розміщення сина за іншою адресою, оскільки будинок був відключений від газопостачання; витрат на поховання сина 28 250 грн, а також витрат на придбання індукційних та електричних плит, що становлять 4 445, 96 грн.
Із посиланням як на правове обґрунтування на вимоги ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», Кодекс газорозподільних систем, просив суд компенсувати завдані збитки за незаконне відключення газу ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме відшкодувати ОСОБА_1 5529, 53 куб.м недовідпущеного природного газу; 
стягнути з АТ «Одесагаз» на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 6000000 (шість мільйонів ) гривень;
стягнути з АТ «Одесагаз» на користь ОСОБА_1 завдану майнову шкоду у розмірі 134761 (сто тридцять чотири тисячі сімсот шістдесят одну) грн 10 коп.; 
стягнути з АТ «Одесагаз» на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати.
19 листопада 2021 року до суду від відповідача АТ «Одесагаз» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів, що ним здійснювалась оплата за послуги з газопостачання і відповідно підстав для відшкодування вартості недоотриманого природного газу немає, Оператором ГРМ послуги з газопостачання ОСОБА_1 не надавалися та, відповідно, позивачем оплата цих послуг не здійснювалась, АТ «Одесагаз» не є постачальником газу, ця функція суперечить природі Оператора ГРМ. Також позивачем не надано жодних доказів на підтвердження вини АТ «Одесагаз» щодо погіршення психологічного стану ОСОБА_1 та наявності фізичних та моральних страждань, не надано й жодного доказу на підтвердження причинного зв`язку між смертю матері позивача ОСОБА_3 та його сина ОСОБА_4 з припиненням газопостачання. Окрім того відсутні підстави для стягнення матеріальної шкоди, оскільки квитанції (чеки) на придбання ліків, а також фото упаковок від ліків, не можуть свідчити про факт придбання ліків позивачем, оскільки факсимільний чек не фіксує покупця, а факт придбання ліків саме для тієї чи іншої особи не підтверджено. Відсутність відповідних консультативних висновків лікарів, та відсутність в наданих медичних документах відомостей щодо необхідності проведення певного виду лікування, відсутність жодних призначень, щодо амбулаторного чи стаціонарного лікування, в тому числі, будь-яких обмежень або застережень, свідчить про відсутність особливих обставин які були б підставою для стягнення витрат.
20 грудня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач категорично ставиться до заперечень відповідача висловлені ним у відзиві, як до таких, що не відповідають матеріалам справи та діючому законодавству.
14 липня 2022 року від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству «Одесагаз» та його посадовим особам, працівникам та будь-яким залученим ним особам вживати дії щодо відключення газопостачання йому у житловому будинку, в якому він проживає до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18 липня 2022 року у задоволенні заяви позивача було відмовлено, у зв`язку з тим, що раніше ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2021 року, за заявою позивача, поданою до подачі позову, було заборонено АТ «ОДЕСАГАЗ» та його працівникам і будь-яким залученим ним особам вчиняти дії щодо припинення/відключення будь-яким чином розподіл/постачання природного газу до об`єкта газопостачання (домоволодіння) споживача ОСОБА_1 .
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз» про компенсацію завданих збитків, стягнення майнової та моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Одесагаз» на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Одесагаз» на користь держави суму судового збору у розмірі 908, 00 грн.
В решті позовних вимог відмовлено. 
Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог мотивовано тим, що позивачем не надано доказів, що ним здійснювалась оплата за послуги з газопостачання і відповідно підстав для відшкодування вартості недоотриманого природного газу немає, оператором ГРМ послуги з газопостачання споживачу ОСОБА_1 не надавалися та, відповідно, позивачем оплата цих послуг не здійснювалась. Як не доведено ним і спричиненні відповідачем та настанні реальних збитків, які складаються з лікування сина, витрат на доглядальницю, послуг патронатної служби, на поховання сина, а надані квитанції про придбання індукційних та електричних плит не дають змогу встановити їх покупця. Розмір заявленої до відшкодування моральної шкоди зменшений судом до 30000 грн від 6000000, про які просив позивач, з огляду на вимоги справедливості, добросовісності та розумності. 
Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, позивач ОСОБА_1 звернувся до  апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2023 року за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз» в частині відмови у задоволенні позову про компенсацію завданих збитків, стягнення майнової та моральної шкоди, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Також просить призначити у справі судову психологічну експертизу та комплексну судову експертизу. 
Незаконність і необґрунтованість рішення суду вбачає в тому, що матеріали справи не містять окремої ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, постановленої в нарадчій кімнаті; в судовому засіданні 12 грудня 2023 року суд повідомив учасників процесу, що підготовче засідання нібито закінчено 08 червня 2023 року, проте така ухвала відсутня; суд всупереч ст. 8, ст. 19 ч. 2 Конституції України, ст. 2, 43, п. 10 ч. 2 ст. 197, ч. 2 ст. 200, ч. 4 ст. 259 ЦПК не вирішив клопотання представників позивача про відкладення підготовчих судових засідань, призначених на 08 червня 2023 року та на 20 вересня 2023 року, двічі (що не передбачено законом) в ці дати за відсутності сторін закрив підготовчі засідання із призначенням справи до розгляду по суті, при цьому не постановив ухвалу у вигляді окремого документу в нарадчій кімнаті за результатами вирішення питання про закриття підготовчого провадження, не повідомив сторони про призначення справи по суті, що призвело до порушення права ОСОБА_1 на справедливий суд. 
Також суд 12 грудня 2023 року без видалення до нарадчої кімнати на місці ухвалив відмовити в клопотанні від 06 грудня 2023 року представника позивача про направлення матеріалів цивільної справи № 947/30578/21 Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення судової психологічної експертизи, призначеної ухвалою суду від 18 липня 2022 року, з посиланням на те, що це не передбачено законом. Вказує, що до 12 грудня 2023 року позивач оплатив рахунок ОНДІСЕ від 09.02.2023 № 23739 (46) на суму 12 905 грн, про що завчасно 06 грудня 2023 року надав до суду відповідні квитанції від 01.12.2023, від 04.12.2023, від 06.12.2023 про оплату проведення експертизи, а тому суд в порушення ст. 2, 43, 263 ЦПК жодних мотивів відхилення вказаних доводів та доказів оплати не навів та в засіданні від 12 грудня 2023 року не оголосив.
Вказує, що представник позивача в судовому засіданні 12 грудня 2023 року двічі заявив клопотання про призначення судової психологічної експертизи, проте суд фактично не вирішив клопотання з посиланням на те, що вони заявлені в усній формі, хоча закон такого не вимагає.
Тобто всупереч ст. 8, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 2, 10, 12, 43, ч. 1 ст. 220, ст. 263 ЦПК України суд не направив справу до ОНДІСЕ для проведення вже призначеної ухвалою від 18 липня 2022 року судової психологічної експертизи, невмотивовано ігнорував її оплату позивачем, його доводи щодо не отримання даних про закриття підготовчого провадження та надходження рахунку для оплати експертизи, ухилився від вирішення питання про призначення експертизи за усними клопотаннями представника позивача під надуманими підставами, відмовив в оголошенні перерви в засіданні через нібито закінчення підготовчого провадження ще 08 червня 2023 року, водночас 12 грудня 2023 року прийняв до розгляду та поновив строк на подання заперечення із доказами, подані відповідачем 03 вересня 2023 року, тобто після закриття підготовчого засідання нібито 08 червня 2023 року без прохання поновити строк, що на думку ОСОБА_1 призвело до загальної несправедливості провадження та розгляду справи.
Також ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2023 року клопотання представника позивача про призначення комплексної судової експертизи залишено без розгляду на підставі ч. 2 ст. 222 ЦПК України необґрунтовано, посилаючись на пропущення строку для її заявлення, хоча таке позивач міг заявляти до відкриття головуючим судового засідання, що відбулося тільки 12 грудня 2023 року, а відповідне клопотання подане 11 грудня 2023 року. 
Судом не враховано обставини, встановлені судовим рішенням у справі № 520/16822/19, яке набрало законної сили, а саме: що ОСОБА_1 є споживачем природного газу із об`єктом газоспоживання за адресою: АДРЕСА_1 , у якого відсутня заборгованість та є переплата у розмірі 23819,33 грн станом на 01.02.2019; 07.02.2019 здійснено відключення вказаного будинку від газопостачання, та не було відновлено, незважаючи на лист від 18.06.2019 ТОВ «Одесагаз-Постачання» про термінове відновлення постачання газу споживачу ОСОБА_1 ; між сторонами виникли відносини щодо постачання природного газу побутовому споживачу, які є преюдиційними для теперішньої справи.
На вимогу позивача про відшкодування недовідпущеного газу, відповідач вказав на неправильність розрахунку позивача (5529,53 кв.м, виходячи із розміру місячного об`єму споживання 525,32 куб.м) та навів свій контррозрахунок, виходячи із 634,62 куб.м як планового місячного об`єму споживання ОСОБА_1 , тобто визнав підставність позову.
Натомість посилання суду на відсутність Акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, документів на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , доказів підтвердження (погодження) обсягів природного газу і із ресурсу постачальника газу ТОВ «Одесагаз-Постачання», здійснення оплати за послуги з газопостачання та інш. є неспроможними, не відповідають обставинам справи, оскільки відносини постачання позивачу відповідних послуг встановлені вищезазначеним судовим рішенням, а відсутність акту розмежування само по собі не свідчить про незастосування способу захисту, передбаченого п. 1 п. 2 глави 6 розділу Х1 Кодексу газорозподільних систем, за наявності договірних відносин між сторонами, а порушення норм матеріального права заявник вбачає в неврахуванні судом, що оператором газорозподільної системи в даному випадку є відповідач, оператором газотранспортної системи - ТОВ «Одесагаз-Постачання» (п. 4 глави 1 розділу 1 КГС), договір розподілу природного газу між ОГРС (відповідачем) та побутовим споживачем (позивачем) укладено в силу конклюдентних дій – отримання газу та його оплата, наявність у позивача відповідного особового рахунку .
Як не відповідає та є надуманим висновок суду про відмову у відшкодуванні матеріальної шкоди через не встановлення судом будь-яких належних та допустимих доказів наявності вини відповідача у спричиненні шкоди та настанні реальних збитків (витрат на лікування сина, витрат на доглядальницю за сином, за послуги ТОВ «Патронажна Служба «Турбота про близьких», якими позивач був вимушений скористатися для тимчасового розміщення сина за іншою адресою), оскільки позивачем такі докази надані – фото, квитанції, чеки. Сам факт знаходження на руках у позивача квитанцій, гарантійних талонів, інструкцій на індукційну та електричну плити також свідчить про обґрунтованість вимог про відшкодування таких витрат.
Від відповідача Акціонерного товариства «Одесагаз» в особі його представника подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено щодо некоректності частини заявлених вимог, а сам позивач повинен був просити отримати відшкодування вартості недовідпущеного природного газу. Позивач не довів причино-наслідковий зв`язок між відключенням газу та смертю сина. Вказує, що адвокати Худякова С.Ф. були обізнані про несплату ним рахунку на проведення експертизи. ОСОБА_1 був обізнаний про призначення справи до розгляду, а отже про непроведення експертизи по справі. Зауважує, що ОСОБА_1 не є власником спірного будинку, отже з ним не можна укласти акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності. Вказує також на необгрунтованість та безпідставність відшкодування заявленої позивачем моральної шкоди. 
Ухвалами Одеського апеляційного суду від 24.09.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової психологічної експертизи та у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення комплексної судової експертизи.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_5 підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача Акціонерного товариства «Одесагаз» Веселов А.О. заперечував проти задоволення апеляційної скарги та пояснив, що, заявляючи вимогу про компенсацію завданих збитків шляхом компенсації недовідпущеного природного газу, позивач при цьому не має відповідної технічної можливості.
Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню. 
Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» та частини 1статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У третьому абзаці пункту 15 названої постанови Пленуму зазначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Предметом апеляційного перегляду справи є рішення суду щодо компенсації завданих збитків, стягнення майнової та моральної шкоди у відмовленій частині позову.
Рішення суду в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 30 000 грн, таким чином, не оскаржується.
Відповідно частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Згідно з положеннями статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до частини третьої статті 10 Законів України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.
Пунктами 23 та 37 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини, при цьому побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.
Відповідно до пункту 21 розділу Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496 споживач має право: на отримання природного газу в обсягах, визначених договором постачання природного газу, за умови дотримання його умов; на одночасне отримання природного газу від декількох постачальників на одну точку комерційного обліку, якій присвоєно окремий EIC-код, в одному розрахунковому періоді в порядку, встановленомупунктом 22 цього розділу, за умови укладення договору постачання природного газу з такими постачальниками та після укладення з ними угоди про алокацію відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи; на безкоштовне отримання інформації щодо цін постачальника на природний газ та порядку оплати; самостійно припиняти (обмежувати) відбір природного газу для власних потреб з дотриманням вимог чинного законодавства, про що повинен письмово повідомляти всіх суб`єктів ринку природного газу, з якими укладено відповідні договори; вимагати поновлення постачання природного газу в установленому порядку після усунення порушень і компенсації оплати послуг за відключення та підключення, якщо припинення газопостачання відбулося без розірвання договору постачання природного газу; інші права, передбачені цими Правилами та чинним законодавством.
Відповідно до п. 8 розділу VII Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496, відшкодування збитків постачальником побутовому споживачу здійснюється в таких випадках: якщо постачання природного газу побутовому споживачу було припинено через дії Оператора ГРМ на виконання неправомірного доручення постачальника про припинення постачання природного газу побутовому споживачу.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу із адресою газопостачання розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить відкритий на ім`я позивача особистий рахунок № НОМЕР_1 .
В липні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ТОВ «Одесагаз-Постачання» та ПАТ «Одесагаз» про зобов`язання відновити постачання природного газу до об`єкта газопостачання споживача за адресою АДРЕСА_1 (особистий рахунок № НОМЕР_1 ), справа № 520/16822/19, припиненого відповідачем 07 лютого 2019 року.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2019 року (справа № 520/16822/19), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року, задоволено частково позов ОСОБА_1 , зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Одесагаз» відновити постачання природного газу до об`єкта газопостачання споживача ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (особистий рахунок № НОМЕР_1 ).
При розгляді даної справи судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що: ОСОБА_1 є споживачем природного газу із об`єктом газоспоживання розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить особистий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я позивача; по даному особистому рахунку відсутня заборгованість, та навпаки, згідно розрахунка наданому ТОВ « Одесагаз-Постачання» на 01.02.2019 року наявна переплата у розмірі 23 819, 33 грн; разом із позивачем за цією ж адресою зареєстровані ще два особових рахунки: НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , по якому наявна заборгованість у сумі 28 327,48 грн, та № НОМЕР_3 та на ім`я ОСОБА_4 , по якому наявна заборгованість у розмірі 38 000,36 грн; 07.02.2019 було здійснено відключення будинку № 7 від газопостачання на підставі доручення ТОВ «Одесагаз-Постачання» № БО.09.6 від 25.09.2018 начальнику УЕГХ м. Одеси ПАТ «Одесагаз» щодо постачання газу споживачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; листом від 18.06.2019 року № 5.0-12/1999 ТОВ «Одесагаз-Постачання» просило начальника УЕГГ м. Одеси, за умови відсутності інших підстав не передбачених договором постачання природного газу (окрім наявної заборгованості ОСОБА_4 і ОСОБА_3 ), терміново відновити постачання газу споживачу ОСОБА_1 ; у відповіді на звернення від 28.03.2019 року № 47-24/078 відділ НКРЕКП у Одеській області зазначено, що перевіркою звернення встановлено про закриття з листопада 2016 року особистих рахунків на ім`я ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з подальшим припиненням розподілу природного газу та здійснення за даною адресою розрахунків за спожитий природний газ за особовим рахунком № НОМЕР_4 , зареєстрованим на ім`я ОСОБА_1 , голові правління ПАТ «ОДЕСАГАЗ» рекомендовано припинити договірні відносини з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , вирішивши питання про наявну заборгованість шляхом переговорів або у судовому порядку і відновити розподіл природного газу  ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Обставини того, що свої договірні обов`язки ОСОБА_1 як споживач природного газу із об`єктом газоспоживання за адресою: АДРЕСА_1 , виконував добросовісно, тому у ТОВ «Одесагаз-Постачання» та АТ «ОДЕСАГАЗ» не було підстав для припинення позивачу газопостачання; згідно розрахунку, наданого ТОВ «Одесагаз-Постачання», станом на 01.02.2019 року у ОСОБА_1 наявна переплата у розмірі 23 819,33 грн; що отримавши доручення від ТОВ «Одесагаз-Постачання» про припинення постачання газу споживачам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по об`єкту газопостачання: АДРЕСА_1 , ПАТ «ОДЕСАГАЗ» відповідно до п.п 2.3, 2.4 Договору № 2 від 01 грудня 2015 року, у разі неможливості відключити боржників, а саме споживачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , без відключення добросовісного споживача ОСОБА_1 , необхідно було скласти Акт про відсутність технічної можливості для припинення постачання природного газу, який складається представниками виконавця в довільній формі, що у даному випадку зроблено не було; враховуючи наявне доручення від 18.06.2019 року №5.0-12/1999 ТОВ «Одесагаз-Постачання» про терміново відновлення постачання газу споживачу ОСОБА_1 у АТ «ОДЕСАГАЗ» були всі правові підстави для відновлення газопостачання у двохденний термін, встановлені зазначеним рішенням суду.
Також вказаним рішенням є встановленим, що 19.02.2012 року АТ «Одесагаз» укладено договір про відсоткову сплату за використання газу з ОСОБА_4 (40%), ОСОБА_3 (30%), ОСОБА_1 (30%).
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України).
Неправомірність дій ТОВ «Одесагаз» у припиненні газопостачання ОСОБА_1 установлена судовими рішеннями в цивільній справі № 520/16822/19, а тому слід зробити висновок, що в разі доведення факту заподіяння збитків та причинного зв`язку між ними та протиправними діями відповідача, позивач має право на відшкодування таких збитків за рахунок ТОВ «Одесагаз».
Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та побутовими споживачами регулюються, зокрема, Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30 вересня 2015 року (далі - Правила) та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року.
Відповідно до абзацу другого підпункту 1 пункту 2 глави 6 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду.
Відповідно до підпункту 1 пункту 8 розділу VI Правил (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відшкодування збитків постачальником побутовому споживачу здійснюється у випадку, якщо постачання природного газу побутовому споживачу було припинено через дії оператора газорозподільних систем на виконання неправомірного доручення постачальника про припинення постачання природного газу побутовому споживачу, у такому випадку постачальник відшкодовує побутовому споживачу вартість робіт з припинення і повторного відновлення подачі природного газу після його безпідставного припинення та збитки (обсяг недовідпущеного природного газу), які обчислюються, виходячи з фактичного середньогодинного споживання природного газу за останній розрахунковий період, кількості годин перерви та цін на природний газ, що діяли в період відсутності газопостачання. Крім того, якщо внаслідок цього побутовому споживачу або його майну завдано матеріальної чи моральної шкоди, постачальник відшкодовує її відповідно до чинного законодавства.
Вказаного суд першої інстанції не врахував, що призвело до неправильного вирішення справи в частині вимог ОСОБА_1 про компенсацію йому завданих збитків за незаконне відключення газу, а саме відшкодування ОСОБА_1 кількості недовідпущеного природного газу, оскільки такий спосіб захисту порушених прав споживача передбачений підпунктом 1 пункту 8 розділу VI Правил, і в наведеній частині доводи апеляційної скарги є слушними. 
Натомість, щодо розрахунку кількості недовідпущеного природного газу, колегія суддів вважає, що розрахунковий період - газова доба та/або газовий місяць, визначені Кодексом газотранспортної системи на ринку природного газу, щодо якої (якого) між споживачем та його постачальником визначаються певні обсяги відбору/споживання природного газу та здійснюються відповідні розрахунки (пункт 5 розділу I Правил).
Установивши, що відключення будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає побутовий споживач природного газу ОСОБА_1 , від мережі газопостачання відбулося 07 лютого 2019 року, апеляційний суд погоджує розрахунок, наданий відповідачем, а саме: що до позивача як побутового споживача застосовується норма споживання відповідно до планового місячного об`єму споживання, який розраховується відповідно до додатку № 1 до Кодексу ГРС.
Вартість без транспортування та розподілу газу з лютого 2019 року по грудень 2019 року складає 24937,37 грн на весь будинок.
Так як позивач ОСОБА_1 сплачував 40 % від спожитого газу станом на час виникнення спірних правовідносин, оскільки інших доказів про укладення саме ним як споживачем договору на весь будинок суду не надано, і саме такий відсоток значиться в усіх наданих суду доказах, у тому разі і в рішенні Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2019 року, то розрахунок компенсації споживачу завданих збитків та перерахунок наданих послуг має проводитися, виходячи з планового місячного об`єму споживання шляхом розрахунку на підставі додатку № 1 до Кодексу газорозполільчих систем – «Групи споживання за побутовими споживачами, що розраховуються за лічильниками газу, та їх річний профіль споживання природного газу» та таблиці «Місячна частка від планового річного об`єму споживання природного газу».
ОСОБА_1 відноситься до 16 групи споживання відповідно до Додатку № 1, так як використовує газ для комплексного споживання з опалювальною площею до 250 кв.м. Опалювальна площа ОСОБА_1 складає 202,14 кв.м.
Визначення обсягу спожитого газу за лютий 2019 року: 202,14 (площа опалювального будинку) х 26 м куб (відповідно до таблиці «Групи споживання» додатку № 1 ОСОБА_1 відноситься до 16 групи) х 16,10 % (тобто 0,1610) (коефіцієнт відповідно до таблиці «Місячний частка…» додатку № 1) / 28 днів (днів у лютому) х 21 (днів відключення ОСОБА_1 з 07.02.2019 по 28.02.2019) = 634,62 кубм планового місячного об`єму споживання ОСОБА_1 
Розрахований за інші місяці по анологічній формулі в розрахунках з 07.02.2019 по 24.12.2019 становить: за лютий 2019 року – 634,62 куб.м , за березень 2019 року – 670,09 куб.м, за квітень 2019 року - 279,60 куб.м, за травень 2019 року – 75,68 куб.м, за червень 2019 року – 65,17 куб.м, за липень 2019 року - 67,80 куб.м, за серпень 2019 року -72,53 куб.м, за вересень 2019 року 114,05 куб.м, за жовтень 2019 року – 424,66 куб.м, за листопад 2019 року – 710,04 куб.м, за грудень 2019 року – 733,62 куб.м, а загалом - 3847,86 куб.м.
Вказані розрахунки ґрунтуються на вимогах КГС та вірно зроблені відповідачем, на відміну від зроблених позивачем як для підприємств або ФОП, яким позивач не є.
Апеляційний суд, визначивши таким чином кількість недовідпущеного газу позивачу як побутовому споживачу, з урахуванням його частки 40 %, вважає, що в наведеній частині його позовні вимоги частково обґрунтовані, тому слід їх задовольнити частково та зобов`язати Акціонерне товариство «Одесагаз» відшкодувати ОСОБА_1 недовідпущений природний газ за період з 07 лютого 2019 року по 24 грудня 2019 року у об`ємі 1539,14 куб.м (3847,86 х 40 %), оскільки саме такий спосіб захисту порушених прав побутового споживача передбачений КГС та Правилами постачання природного газу.
За змістом положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди і відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно зі статтею 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.
Як йшлося вище, відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та побутовими споживачами регулюються, зокрема, Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30 вересня 2015 року (далі - Правила) та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року.
Абзацом другим підпункту 1 пункту 2 глави 6 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі передбачено, що якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду.
Установивши, що відповідач безпідставно протягом тривалого часу не відновлював газопостачання до будинку позивача, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості користуватися природним газом для приготування їжі, опалення будинку та вимушений був докладати додаткових зусиль для організації життя, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди.
Положеннями частини третьої статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
До таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 90 постанови від 15 грудня 2020 рокуу справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19).
Колегія суддів погоджує висновок суду про те, що відключення постачання природного газу позивачу як побутовому споживачу до будинку для опалення та приготування їжі поза розумним сумнівом негативно вплинуло на моральний стан позивача. При визначенні розміру моральної шкоди, суд першої інстанції оцінив моральну шкоду, завдану відповідачем позивачеві, у розмірі 30000 грн, що є відповідною та достатньою грошовою компенсацією, а також належною сатисфакцією за завдану відповідачем моральної шкоди позивачу.
Колегія суддів погоджується з визначеним розміром завданої  ОСОБА_1 моральної шкоди, оскільки внаслідок протиправних дій відповідача, він тривалий час був позбавлений можливості користуватись природним газом та газовим обладнанням, яке слугувало для приготування їжі та опалення житлового будинку, що призвело до того, що позивач поніс втрати немайнового характеру через моральні страждання та переживання у зв`язку із порушенням нормальних життєвих зв`язків.
Виходячи з засад розумності та справедливості, тривалості вказаних страждать позивача, колегія суддів вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 30000 гривень є достатнім та співмірним із тривалістю порушень прав ОСОБА_1 та характером завданої йому з боку ПАТ «Одесагаз» немайнової шкоди. Стягнення у такому розмірі не є надто надмірним, не призведе до порушення балансу прав та інтересів конкретного громадянина і суспільного інтересу.
Натомість, помилковими є доводи апеляційної скарги про невірність вказаного розміру та невідповідність його обставинам справи, оскільки таке не доведено належними та допустимими доказами, а причинний зв`язок між смертю близьких родичів позивача та неправомірними діями відповідача по справі не встановлений.
В цій частині колегія суддів не може взяти до уваги доводи апеляційної скарги про допущені судом порушення норм процесуального права, що виявилося у закритті підготовчого провадження у справі без винесення ухвали у формі окремого процесуального документу та без вирішення питання про проведення судової психологічної експертизи на предмет психотравмуючої ситуації через відключення газоспотачання, а також через смерть близьких родичів позивача – його сина ОСОБА_4 . 01.05.2019 та матері – ОСОБА_3 21.01.2020, наявності страждань (моральної шкоди) та її можливого розміру.
       Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18 липня 2022 року було призначено у справі судову психологічну експертизу, проведення якої не відбулося через несплату позивачем вартості експертизи, про необхідність чого належно було повідомлено повноважного представника позивача, а наступна сплата рахунку вже після закриття підготовчого засідання не впливає на правильність процесуального рішення суду про відхилення клопотання позивача про призначення такої експертизи.
При цьому відсутність ухвали про закриття підготовчого засідання у формі окремого процесуального документу не впливає на правильність судового рішення про відмову у задоволенні наступного клопотання про призначення експертизи.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року з вищенаведених підстав відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його клопотання про призначення судової психологічної експертизи.
Крім того, після закриття ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2023 року підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду, про що повноважний представник позивача був повідомлений належним чином, 11 грудня 2023 року останній звернувся до суду із клопотанням про призначення по справі комплексної судової медично-психологічної експертизи на предмет, зокрема, завдання позивачу моральної шкоди, можливого її розміру, грошової компенсації, тощо, яке мотивоване зокрема тим, що з`ясування обставин завдання позивачу моральної шкоди, завданої безпідставним відключенням газопостачання, його поновлення, і як наслідок, відсутності опалення в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до погіршення стану здоров`я хворих сина та матері позивача та призвело до їх передчасної смерті, і з`ясування вказаних обставин (зв`язок між відсутністю опалення в житловому приміщенні та настанням вказаних наслідків, наявність та розмір відповідних моральних страждань).
Ухвалою суду від 12 грудня 2023 року у задоволенні клопотання позивача про призначення по справі комплексної судово-медичної експертизи, занесеної до протоколу судового засідання, відмовлено через порушення стадії надання доказів та відсутності поважних причин пропуску процесуального строку для вчинення відповідної процесуальної дії.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року також відмовлено позивачу у задоволенні його клопотання про призначення такої комплексної судової експертизи.
Оскільки позивачем, таким чином, не виконано свого процесуального обов`язку та не доведено належними, достатніми та допустимими доказами інший, ніж встановлено судом, розмір завданої йому неправомірними діями відповідача моральної школи, то рішення суду в наведеній частині також не спростовано доводами апеляційної скарги.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Колегія суддів погоджує висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині стягнення матеріальних збитків з АТ «Одесагаз» на користь ОСОБА_1 у розмірі 134761 грн, що складаються із витрат на лікування сина у сумі 32 265,14 грн, витрат на доглядальницю за сином у сумі 36 800 грн, 23 000 грн - за послуги ТОВ «Патронтажна Служба «Турбота про близьких», витрат на поховання сина 28 250 грн, а також витрат на придбання індукційних та електричних плит, що становлять 4 445, 96 грн, оскільки не доведено зв`язок між частиною таких витрат та протиправною поведінкою відповідача (витрати на лікування сина, доглядальницю, послуги патронатної служби, поховання), а щодо решти витрат (придбання плит), то відсутні докази понесення витрат саме позивачем, на що вказав слушно суд.
Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду в наведеній частині не спростовують правильних висновків суду, оскільки витрати позивача на лікування сина, догляд за ним, його поховання, тощо, за умови недоведеності причинного зв`язку таких з протиправною поведінкою відповідача через відключення природного газу не є шкодою у розумінні закону.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частини перша, п`ята, шоста, сьома статті 81 ЦПК України).
Установивши, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження наявності причинного зв`язку між діями відповідача з припинення газопостачання та понесеними ним витратами на придбання електричних плит, а також, що такі витрати за наданими документами понесені саме ОСОБА_1 , суд зробив правильний висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача збитків, пов`язаних з придбанням електричних приладів.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
Вказана невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права у відповідності до вимог п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в частині відшкодування невідпущеного природного газу та ухвалення нового рішення в частині про часткове задоволення позову, яким зобов`язати Акціонерне товариство «Одесагаз» відшкодувати ОСОБА_1 недовідпущений природний газ за період з 07 лютого 2019 року по 24 грудня 2019 року у об`ємі 1539,14 куб.м.
В іншій оскаржуваній частині рішення суду є таким, що ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, відповідає вимогам ст. 375 ЦПК України, і підстав для його зміни або скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на те, що апеляційним судом у цій справі в оскаржуваній частині ухвалюється нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, тому, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як особа з інвалідністю другої групи, а позовні вимоги в наведеній частині рішення є обґрунтованими, то з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд       
                             
                                         п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2023 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування недовідпущеного природного газу скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз» про компенсацію завданих збитків шляхом компенсації недовідпущеного природного газу задовольнити частково.
Зобов`язати Акціонерне товариство «Одесагаз» (ЄДРПОУ 03351208) відшкодувати ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) недовідпущений природний газ за період з 07 лютого 2019 року по 24 грудня 2019 року у об`ємі 1539,14 куб.м.
В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з Акціонерного товариства «Одесагаз» (ЄДРПОУ 03351208) на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Дата складення повного тексту постанови – 03 жовтня 2024 року.

Головуючий                                                      М.В. Назарова

Судді:                                                          В.В. Кострицький

                                                                       Ю.П. Лозко