КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  

Апеляційне провадження                                                     
№33/824/4425/2024
 
П О С Т А Н О В А 
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

            08 жовтня 2024 року                                                                    місто Київ
                                                                                            справа № 753/13229/24
 
Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 30 липня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -
 
      В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 30 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, 29 червня 2024 року він разом із своїм товаришем перебували на вулиці Дніпровська набережна. Розуміючи, що повернутись до своїх домівок до початку комендантської години вони не встигнуть, вони вирішили припаркувати автомобіль на стоянці магазину «Новус» за адресою: вулиця Здолбунівська, 7Г та лягти спати. В подальшому, його товариш вирішив піти пішки додому, а він залишився в автомобілі і спав.
Вказував, що приблизно о 04.30 працівники поліції підійшли до його автомобіля та самовільно відчинили двері пасажирського сидіння, де він сидів та повідомили, що він керував даним автомобілем та вчинив адміністративне правопорушення і тому, вони будуть складати протокол.
Зазначав, що на місці події, після 10 хвилин розмови з працівниками поліції, інспектор запропонував пройти йому огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», на що він повідомив, що він буде проходити огляд виключно в медичній установі, у зв'язку з наявністю сумнівів щодо правдивості можливих результатів огляду на місці події, враховуючи поведінку та дії присутніх працівників поліції.
Посилався на те, що з відеозаписів об`єктивно вбачається, що він не має ознак сп'яніння, які в протоколі зазначенні як підстава для проведення огляду, факт керування мною транспортного засобу взагалі не підтверджується доказами, які наявні в матеріалах справи.
Вказував, що суд першої інстанції належним чином не дослідив наявні у справі докази, а саме відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції. Крім того, з відеозапису вбачається, що у нього відсутні ознаки сп'яніння, а саме: порушення мови та поведінка, що не відповідає обстановці. Під час розгляду справи судом першої інстанції, його захисник акцентував на цьому увагу суду, проте вказані аргументи були проігноровані, що призвело до порушення норм процесуального та матеріального права при винесені оскаржуваної постанови.
Посилався на те, що з даних долученого відеозапису зрозуміло, що відео записане 30 червня 2024 року, натомість сам запис у форматі MP4 створено (імпортовано з бодікамер та вперше забезпечено можливість його продивитись) лише 04 липня 2024 року користувачем ОСОБА_2 . Вказана обставина дає можливість стверджувати про внесення ОСОБА_3 неправдивих відомостей до протоколу, оскільки протокол ААД №858737 складено 30 червня 2024 року о 04.39 год. і в ньому вказано, що до нього додаються: направлення та відео з БК 470250, 473632. При цьому, відеозапис фактично створено 04 липня 2024 року.
Вказував, що відеозапис нарізано з різних фрагментів, що виключає можливість побачити загальну картину та хронологію подій 30 червня 2024 року.
Зазначав, що постанова суду першої інстанції не містить посилань на докази або будь-які об'єктивні дані, які б дали можливість беззаперечно встановити, що автомобіль чорного кольору на початку відеозапису та автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 це один і той самий автомобіль, а також встановити, що саме він керував таким автомобілем.
Посилався на те, що після відмови від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» о 04.37 год. інспектором ОСОБА_3 вже прийнято рішення складати протокол за відмову від проходження огляду, хоча направлення на проходження огляду в медичній установі ще не було виписано та вручено йому, навіть усно не запропоновано йому пройти огляд в медичній установі.
Вказував, що в день події, з метою доведення своєї невинуватості та не маючи направлення від працівників поліції, він 31 червня 2024 року звернувся в заклад охорони здоров'я та надав суду першої інстанції результати експертного дослідження за №051-015-2024, №043-188/2024, які були додані до матеріалів справи. З результатів експертного дослідження вбачається відсутність алкоголю в крові, а також наркотичних, психотропних та таких, які знижують увагу препаратів.
В судовому засіданні апеляційного суду, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Руденко С.С. доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З об'єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров'я для визначення стану алкогольного сп'яніння, а суб'єктивна сторона передбачає умисну форму вини.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.
За правилами ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно з п.п.2, 6, 7 Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України  є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Огляд на стан сп`яніння проводиться:  поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№858737, 30 червня 2024 року о 04.34 год. в місті Києві по вулиці       Здолбунівська, 7Г, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обставновці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме: 
відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 30 червня 2024 року серії ААД№858737;
відеозаписом з камери №470250, №473632;
постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2505706 від 30 червня 2024 року;
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 червня 2024 року.
Як вбачається з відео, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», на що останній відмовився і повідомив, що він хоче пройти огляд через годину (04:36:14-04:36:16). Далі патрульний поліцейський запропонував водію пройти огляд на стан сп'яніння в лікаря-нарколога в медичному закладі (04:36:27), на що ОСОБА_1 відповів, що він не хоче та попросив виписати йому направлення на проходження огляду і повідомив працівників поліції, що він хоче пройти такий огляд самостійно (04:36:31). Відповідно до відео, поліцейський повідомив водія, що випише направлення та разом з водієм поїде в медичний заклад для проходження огляду, проте ОСОБА_1 відмовився (04:36:41-04:36:44). В подальшому, працівники поліції повідомили останнього, що на нього буде складено адміністративний матеріал за ст. 130 КУпАП, п.2.5 ПДР України за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння (04:36:53).
Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України.
З огляду на наявні у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що йому не пропонували пройти огляд на стан сп'яніння в медичній установі, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відповідно до відеозапису, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння в лікаря-нарколога в медичному закладі (04:36:27), на що водій відмовився (04:36:31).
Посилання апелянта на те, що йому не було вручено направлення для проходження огляду на стан сп'яніння, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки відповідно до Інструкції №1452/735, працівники поліції супроводжують особу до медичного закладу та огляд на стан сп'яніння проводиться в присутності працівника поліції. При цьому, направлення надається безпосередньо лікарю перед проведенням огляду. Видача направлення на руки безпосередньо особі для самостійного проходження огляду не передбачено законодавством.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що факт керування ним транспортного засобу взагалі не підтверджується доказами, які наявні в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відповідно до постанови про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2505706, 30 червня 2024 року о 04.59 год. в місті Києві на вулиці Здолбунівській, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не виконав вимогу поліцейського про зупинку, подану за допомогою сигнального диска з червоним сигналом, що вказав на його транспортний засіб та подальше місце його зупинки.
В судовому засіданні апеляційного суду, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Руденко С.С. не надав доказів про оскарження та/або скасування вказаної постанови.
Крім того, як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, працівники поліції зупиняли автомобіль, який проїжджав повз, після того, як водій вказаного транспортного засобу не зупинився, працівники поліції почали наздоганяти вказаний транспортний засіб (04:23:06). Після безперервного руху протягом 30 сек., працівники поліції наздогнали автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 на парковці магазину «Новус». При цьому з відео вбачається, що автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 був із увімкненим ближнім світлом фар та задніх ходових вогнів (04:23:55). На відео працівники поліції зазначають, що бачили як ОСОБА_1 пересів з водійського сидіння на пасажирське сидіння свого автомобіля (04:25:25).
Суд не приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 надав суду першої інстанції результати експертного дослідження за №051-015-2024, №043-188/2024, з яких вбачається відсутність алкоголю в крові, а також наркотичних, психотропних та таких, які знижують увагу препаратів, оскільки вказані висновки не мають доказового значення, тому що особі інкримінується не керування в стані алкогольного сп'яніння, а відмова від проходження огляду на стан сп'яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис нарізано з різних фрагментів, є безпідставними, оскільки відеозапис долучений до матеріалів справи є безперервним, відео з камери №470250 ( ОСОБА_3 ) триває з 04:22:53 до 04:39:20, відео з камери №473632 ( ОСОБА_5 ) триває з 04:23:06 до 04:39:19.
Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.
Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
 
П О С Т А Н О В И В:
            
            Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
 
Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 30 липня 2024 року - залишити без змін. 
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя:                                                                                              Борисова О.В.