ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 жовтня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/33706/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач), суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернігівської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року в адміністративній справі №160/33706/23 за позовом ОСОБА_1  до  Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просила:
- визнати протиправними та скасувати постанови Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.12.2023 про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору (ВП №73616818).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виконавче провадження відкрито після спливу строку пред`явлення постанови митного органу до виконання. Також, заява про відкриття виконавчого провадження підписана не повноважною на те особою. Окрім цього, дублікат постанови митного органу видано Чернігівською митницею, яка не є правонаступником Чернігівської митниці ДФС, у  зв`язку з чим, постанови Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.12.2023 про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору (ВП №73616818) є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.  
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано постанови Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.12.2023 про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору (ВП №73616818).
Позивач, не погодившись з рішенням суду подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.
Представник позивача надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду безмін як законне та обґрунтоване. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів   ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1   ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновків про таке.
26.01.2018 Чернігівською митницею ДФС прийнято постанову в справі про порушення митних правил №0957/10200/17, якою на громадянку ОСОБА_1   накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, тобто 1785674,13 грн.
У вказаній постанові зазначено, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання   26.04.2018.
10.04.2018 Соборним відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56111028 стосовно виконання постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018 року.
30.09.2020 Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №56111028, якою повернуто Чернігівській митниці ДФС постанову №0957/10200/17 від 26.01.2018.
Вказаною постановою визначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 31.12.2020.
04.12.2023 року Чернігівська митниця звернулась до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою щодо виконання постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018.
18.12.2023 Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №73616818 стосовно виконання постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018.
18.12.2023 Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №73616818, якою визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 269,00 грн.
18.12.2023 Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято постанову про розмір стягнення виконавчого збору ВП №73616818 в розмірі 178567,41 грн.
18.12.2023 Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято постанову про арешт коштів боржника ВП №73616818.
Не погоджуючись із оскаржуваними постановами, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне. 
Статтею 19 Конституції України   встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає   Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження»   (далі - Закон № 1404-VIII). 
Відповідно до   статті 1 Закон №1404-VІІІ   виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені   Конституцією України, цим   Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього   Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього   Закону   підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 6 частини першої   статті 3 Закону № 1404-VIII   передбачено, що відповідно до цього   Закону   підлягають примусовому виконанню, зокрема, постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
У виконавчому документі зазначається дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню (пункт 6 частини першої   статті 4 Закону № 1404-VIII).
За змістом частини першої, другої   статті 12 Закону   1404-VIIІ виконавчі документи, зокрема, посвідчення комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Відповідно до частини четвертої   статті 12 Закону № 1404-VIII   строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частина п`ята   статті 12 Закону № 1404-VIII).
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у   статті 3 цього Закону   за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої   стаття 26 Закону № 1404-VIII).
Відповідно до частини п`ятої   статті 26 Закону № 1404-VIII   виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати   декларацію про доходи   та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому   статтею 27 цього Закону.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої   статті 4 Закону №1404-VIII   виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений   законом   строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Як вірно було встановлено судом першої інстанції, в силу приписів   Закону №1404-VIII, постанова митного органу № 0957/10200/17 від 26.01.2018 є виконавчим документом.
Щодо дотримання строків пред`явлення такого виконавчого документа до виконання, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до   статті 535 Митного кодексу України   (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) митний орган, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, виконує її самостійно або через державного виконавця.
Постанова митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил підлягає виконанню після закінчення строку оскарження, зазначеного у   статті 529 цього Кодексу.
Давність виконання постанови митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил врегульовано   статтею 536 Митного кодексу України, якою встановлено, що не підлягає виконанню постанова митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. 
Відповідно до частини 1   статті 12 Закону № 1404-VIII   виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Згідно частини 2   статті 12 Закону № 1404-VIII   строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття
Відповідно до   статті 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.
Не підлягає виконанню постанова органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення (ст. 536 МК України).
У відповідності до положень частини 6   статті 12 Закону № 1404-VIII   стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Судом встановлено, що постанова митного органу №0957/10200/17 від 26.01.2018 підлягала повторному пред`явленню до 31.12.2020.
Отже, строк пред`явлення постанови митного органу №0957/10200/17 від 26.01.2018 року пропущено митним органом.
Суд звертає увагу, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази звернення митного органу до суду за місцем виконання відповідного рішення із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018.
Відповідно до п.2   ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»   виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Таким чином, враховуючи пропуск митним органом строку пред`явлення постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018, у відповідача були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження.
З огляду на викладене, постанови Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.12.2023 про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору (ВП №73616818) є протиправними та підлягають скасуванню.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої   статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року в адміністративній справі №160/33706/23 - залишити без задоволення.  
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року в адміністративній справі №160/33706/23  - залишити без змін.     
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.     
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко