УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2024 року
м. Київ
справа № 642/5079/21
провадження № 51 - 3914 впс 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду складі: 
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
заявника                                                     ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про направлення матеріалів провадження (справа № 642/5079/21), внесених до ЄРДР за № 42019220000000529 від 08.08.2019, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 7 травня 2024 року, з одного суду апеляційної інстанції до іншого,
встановив:
До Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, у порядку ст. 34 КПК, повторно звернувся ОСОБА_5 з клопотанням про направлення вказаних матеріалів провадження, з одного суду апеляційної інстанції до іншого.
У клопотанні заявник зазначаючи про істотні порушення його прав та упередженість суддів Харківського апеляційного суду, під час розгляду його скарг, просить визначити підсудність за іншим судом.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , який підтримав подане клопотання, перевіривши наведені у клопотанні доводи, матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.
У ч. 1 ст. 34 КПК наведено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження з одного суду до іншого.
Разом із цим, абз. 6 ч. 1 зазначеної статті передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тощо.
Як убачається з матеріалів провадження та наявних у касаційному суді даних, питання про направлення зазначених матеріалів провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, в порядку ст. 34 КПК, вже вирішувалося Верховним Судом, а саме ухвалою Верховного Суду від 14 жовтня 2024 року було задоволено подання Харківського апеляційного суду, а клопотання ОСОБА_5 задоволено частково, вищезазначені матеріали провадження направлені до Полтавського апеляційного суду.
Приймаючи таке рішення Верховний Суд виходив з того, що подання Харківського апеляційного суду та клопотання ОСОБА_5 містило необхідні підстави, передбачені ст. 34 КПК, для направлення вказаних матеріалів провадження, з одного суду апеляційної інстанції до іншого.
Отже, оскільки питання визначення територіальної підсудності у кримінальному провадженні (справа № 642/5079/21), за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 7 травня 2024 року, було вже вирішено Верховним Судом, а спори про підсудність не допускаються, колегія суддів дійшла висновку, що подане клопотання не підлягає задоволенню.
Таким чином, колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_5 необхідно залишити без задоволення.
Керуючись ст. 34 КПК, Суд
постановив:
Клопотання ОСОБА_5 про направлення матеріалів провадження (справа № 642/5079/21), внесених до ЄРДР за № 42019220000000529 від 08.08.2019, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 7 травня 2024 року, з одного суду апеляційної інстанції до іншого - залишити без задоволення. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                         ОСОБА_2                            ОСОБА_3