ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

31 жовтня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 215/3592/24	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 року (суддя Царікова О.В., м. Дніпро, повний текст ухвали складено 19.08.2024 року) в справі №215/3592/24 за позовом ОСОБА_1 до Голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:
04.06.2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернулась до суду з позовом до Голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради ОСОБА_2 (далі по тексту – відповідач) в якому просила встановити наявність компетенції (повноважень) депутата Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради при розгляді заяви від 15.05.24р вх С-186-П створювати штучні перешкоди для розгляду її на сесії ради і визнати таку процедуру протиправною бездіяльністю і порушенням гарантій прав людини, зобов`язати з дати направлення сину згідно місця проживання встановленого рішення управління від 30.01.24р і забезпечити витребувану в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі.
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.06.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 року адміністративний позов повернуто позивачу.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та справу направити до суду першої інстанції для розгляду справи по суті. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття ухвали. Свої вимоги апелянт обґрунтувала тим, що повертаючи позовну заяву суд першої інстанції позбавив її на ефективний судовий захист. Право доступу до суду повинне бути ефективним, особа повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушу є її права. Апелянт вказував, що є особою з інвалідністю, стан здоров`я потребує постійного стороннього догляду, постійного амбулаторного лікування, вказує, що сама доглядає за своєю матір`ю 1941 року народження, яка є особою з інвалідністю, потребує постійного стороннього догляду. Апелянт вказувала, що у строк, відведений для усунення недоліків позовної заяви, подання копії додатків до позову, її стан здоров`я погіршився, не отримувала ухвалу про залишення позову без руху, вчасно не мала змоги усунути недоліки позову. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції, повернув позовну заяву, виходячи з того, що ухвалою суду від 04.07.2024 року позовну заяву залишено без руху   для усунення виявлених недоліків. Недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі від 04.07.2024 року позивачем не усунуті у частині подання копії додатків до копії позовної заяви. Невиконання ухвали про залишення позову без руху, стало підставою для повернення позовної заяви.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 подано позовну заяву з вимогами до Голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Кушніра С.І. До позовної заяви на звороті долучено довідку щодо встановлення інвалідності № 0247162 від 12.12.2013 року.
Також до позовної заяви долучено тільки суду заяву про звільнення від сплати судового збору та поновлення строку звернення до суду, заяву про витребування доказів. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 року залишено позов без руху з підстави того, що позивачем не надано копії всіх документів, що додаються до позовної заяви, відповідно до кількості учасників справи, запропоновано усунути недоліки позову у строк 5 робочих днів від моменту отримання ухвали. 
Ухвалу від 04.07.2024 року направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, яка не отримана нею. До суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання». 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.20241 року позов повернуто позивачу.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 4 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.
Частиною 1 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 разом з позовною заявою було подано її копію, для направлення відповідачу. На звороті оригіналу позову розміщено єдиний додаток. 
При вирішені спору щодо необхідності подання позовної заяви у паперовому вигляді та необхідності подання копій позовної заяви, додатків до позову, відповідно до кількості відповідачів, суд апеляційної інстанції керується правою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.07.2020 року у справі № 629/740/19, у постанові від 07.10.2020 року у справі № 160/3534/20. Верховний Суд вказував на необхідність уникнення судами зайвого формалізму. Якщо ненадання копій додатків до копії позовної заяви є єдиним недоліком позовної заяви, через таку обставину не варто занадто суворо сприймати процесуальні особисті та вчиняти перепони для особи у розгляді її позову.   Суду не складе занадто великого навантаження та не створить переваги для позивача у роздрукуванні додатків до позову судом. 
Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що також ОСОБА_1 не мала змоги вчасно усунути недоліки позовної заяви через не отримання ухвали про залишення позову без руху.  Слід зважати, що позивач є інвалідом першої групи, потребує стороннього догляду. Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що документи, які підтверджують інвалідність позивача та стан здоров`я, мають бути враховані при вирішенні питання про відкриття провадження у справі.
Необґрунтоване повернення позовної заяви, в даному випадку суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного   Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
«Право на суд» яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» від 01 березня 2002 року).
Рішенням ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року передбачено, що суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду.
Слід зазначити, що суду при прийнятті позову необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.
Метою українського судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів осіб, позивач, звертаючись до суду, сподівається на своєчасний, без зволікань та перепон, захист її прав. 
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду – скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 169, 312, 315, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -
п о с т а н о в и в:
                              Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
                              Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 року в справі №215/3592/24 – скасувати.
                              Справу № 215/3592/24 направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
                              Постанова суду Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко