Справа № 755/4786/24                                                                                                           Суддя в І-й інстанції Козачук О.М.
Провадження № 33/824/2887/2024                                                                                    Суддя в ІІ-й інстанції Ігнатюк О.В.

 
КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД

 

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
28 червня 2024 року                                                                                                    м. Київ
 
Київський апеляційний суд
у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В. з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника Смєхнова В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Смєхнова В.А. на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 02 травня 2024 року,-
в с т а н о в и в :
Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 02 травня 2024 року на 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, накладене адміністративне стягнення у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 02 березня 2024 року, о 17 год. 35 хв., керував автомобілем марки «Mercedes-Benz 108D», номерний знак НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Дашкевича, 20-А/1, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, сповільненість мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Крім того, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 вжив алкоголь, що підтверджується тестом № 5044 від 02.03.2024 року, результат якого становив 1,66 % проміле, що призвело до порушення правил п. 2.10є Правил дорожнього руху України.
В апеляційній скарзі захисником указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обгрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказав на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Захисник вказав на те, що місцевим судом поза увагою залишилось те, що ОСОБА_1 , перебуваючи на ринку зі своїм товаришем, вживав алкогольні напої, а потім, поїхавши додому, був зупинений працівниками поліції, які помітили в автомобілі порожню пляшку алкогольного напою, що залишилась в автомобілі. У зв`язку із цим дії ОСОБА_1 підлягають перекваліфікації з ч.4 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки по факту після зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 він не вживав алкогольних напоїв. Окрім того, поза увагою місцевого суду залишились дані про особу ОСОБА_1 , який одружений, має вагітну дружину, офіційно не працює. Просив постанову скасувати, а ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника Смєхнова В.А., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Вживання особою, яка керувала транспортним засобом алкоголю після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, з об`єктивної сторони становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.
Суддею місцевого суду встановлено те, що ОСОБА_1 після зупинки керованого ним транспортного засобу працівниками патрульної поліції та виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, до проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння вжив алкоголь. 
Вказані висновки судді місцевого суду грунтуються на матеріалах справи та стверджуються зібраними у справі доказами, серед яких відеозапис із нагрудної камери поліцейського, пояснення ОСОБА_1 , роздруківка тестування приладу «Драгер» та інші докази. 
Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку, суддя місцевого суду дійшов до обгрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.4 ст.130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.
Доводи апеляційної скарги про невживання ОСОБА_1 алкоголю після зупинки керованого ним транспортного засобу та виявлення у нього працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим його дії підлягають перекваліфікації з ч.4 ст.130 на ч.1 ст.130 КУпАП, є такими, що не грунтуються на матеріалах справи. 
Суд звертає увагу на те, що на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, ОСОБА_1 самостійно у повторній формі підтверджує, що вживав після зупинки транспортного засобу алкоголю, демонструючи при цьому кількість вжитого алкоголю на пляшці. Вживши за таких обставин алкоголь, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП. Факт вживання алкоголю стверджується також особистими поясненнями ОСОБА_1 .
Апеляційна скарга не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого суддею рішення.
Так, зібрані у справі докази були досліджені судом першої інстанції із належною повнотою, зібраним доказам була надана належна оцінка. Порушень при складанні протоколу, які б унеможливлювали прийняття по ньому рішення чи свідчили про порушення права ОСОБА_1 на захист, не виявлено. Суд при цьому звертає увагу на те, що матеріали справи містять достатню кількість об`єктивних доказів, якими повністю доводиться вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Крім того, місцевий суд, дотримавшись вимог ст. 33 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення, у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, що в повній мірі відповідає санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП і за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.
Постанова судді Дніпровського районного суду міста Києва від 02 травня 2024 року відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника Смєхнова В.А., залишити без задоволення. 
Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 02 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін. 
Постанова оскарженню не підлягає.

 
СУДДЯ                                                                                            О.В. Ігнатюк