Дата документу 15.10.2024 Справа № 337/3224/23

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ЄУН 337/3224/23 Головуючий у І інстанції: Мальований В.О.
Провадження № 22-ц/807/1543/24                                    Суддя-доповідач: Поляков О.З.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року         м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого:         Полякова О.З.,
суддів:         Кухаря С.В.,
        Трофимової Д.А.,
секретар: Волчанова А.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою   ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Пономаренка Олександра Олександровича на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2024 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Запорізького апеляційного суду від 26 квітня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:        

У червні 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 25 листопада 2010 року в розмірі  32486,66 грн.
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2024 року в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 26 квітня 2024 року, рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2024 року скасовано та прийнято нову постанову про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 27174,39 грн та 5551,25 грн компенсації витрат зі сплати судового збору в суді першої та апеляційної інстанцій.
У травні 2024 року ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Пономаренка О.О. звернулась до суду із заявою про відстрочення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 26 квітня 2024 року.
В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 має значні проблеми зі здоров`ям. Також заявниця не має жодного доходу.
Посилаючись на ст.ст. 267, 435 ЦПК України, ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Пономаренка О.О. просила суд відстрочити виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 26 квітня 2024 року на 12 місяців з моменту набрання постановою законної сили.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2024 рокув задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою,  ОСОБА_1  в особі представника – адвоката Пономаренка О.О.подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинами справи, просить ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову про задоволення заяви.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неправомірно не взяв до уваги доводів про скрутний матеріальний стан заявниці. Так,  ОСОБА_1 має очевидні складності у задоволенні її повсякденних потреб, а відсутність систематичного доходу істотно ускладнить виконання судового рішення. Суд першої інстанції не врахував наявність воєнного стану в Україні, наслідки якого напряму впливають на можливості заявниці своєчасно виконати її зобов`язання. 
У своєму відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на безпідставність її доводів, оскаржувану ухвалу просить залишити без змін.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник – адвокат Пономаренко О.О. наполягали на задоволенні апеляційної скарги, просили скасувати ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2024 року та прийняти нову постанову про задоволення заяви.
Представник АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи банк повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства. Клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.
Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності АТ КБ «Приватбанк».
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи заявниці та її представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду не відповідає.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявниця не надала належних доказів неможливості виконання судового рішення.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на таке.
Суд першої інстанції встановив і підтверджено матеріалами справи, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2024 року у цивільній справі № 337/3224/23 відмовлено у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 26 квітня 2024 року вищезазначене рішення скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 27174,39 грн та 5551,25 грн компенсації витрат зі сплати судового збору в суді першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до ч. 1ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Згідно з ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи, тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.
Поняття «відстрочення» у розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається судом та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для розстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.
При розгляді заяв щодо розстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання строку відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.
На думку апеляційного суду, обставини, на які посилається ОСОБА_1  є істотними і такими, що значно ускладнюють виконання судового рішення. Крім того, надані до суду документи підтверджують наявність у неї численних захворювань, відсутність будь-якого доходу.
Вказані обставини в їх сукупності мають особливий характер, вимагають від боржниці додаткових майнових зусиль для організації нормального побуту і ускладнюють виконання судового рішення. 
На думку колегії суддів, відстрочка виконання судового рішення на один рік з дня  ухвалення такого рішення не завдасть істотних збитків Банку, не створить занадто або безпідставно привілейованих умов для боржниці і не призведе до порушення балансу інтересів сторін кредитних правовідносин, а реалізація боржницею її права на відстрочення виконання судового рішення у цій справі не є підставою для висновку про зловживання процесуальними правами або про ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення.
Відповідно до ч. 1ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про скасування ухвали Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2024 рокуна підставі ст. 376 ЦПК України з прийняттям нової постанови задоволення заяви, відстрочення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 26 квітня 2024 рокуна строк, що не перевищує одного року з дня її прийняття.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Пономаренка Олександра Олександровича – задовольнити.
Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2024 року – скасувати. Прийняти в цій справі нову постанову, якою:
«Заяву ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Пономаренка Олександра Олександровича про відстрочку виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 26 квітня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Відстрочити виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 26 квітня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, якою стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 27174,39 гривень та 5551,25 гривень компенсації витрат зі сплати судового збору в суді першої та апеляційної інстанцій, – на дванадцять місяців, але не довше, ніж до 26 квітня 2025 року».
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 17 жовтня 2024 року.

Головуючий:

Судді: