П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/16836/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Томчук Андрій Валерійович 
Суддя-доповідач -  Моніч Б.С.   
01 жовтня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Моніча Б.С. 
суддів:  Залімського І. Г.  Кузьмишина В.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вінницької митниці Державної митної служби України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Центр - Скло" до Вінницької митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
У листопаді 2023 року Приватне підприємство "Центр - Скло" звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Вінницької митниці Державної митної служби України в якому просило визнати протиправним та скасувати:
- рішення про коригування митної вартості товарів від 15.05.2023 року №UA401000/2023/000046/2;
- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401020/2023/000659.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, представник позивача - адвокат Горобець Д.Г. - зазначає, що приватним підприємством "Центр-Скло" з метою здійснення митного оформлення товару за контактом № 06/10/2022 до Вінницької митниці подано вантажно-митну декларацію № 23UA40102002396U8 з додатками.
Проте відповідач за результатами розгляду поданих документів прийняв рішення від 15.05.2023 UA401000/2023/000046/2 про коригування митної вартості товарів, застосувавши при цьому резервний метод визначення митної вартості.
У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів митним органом сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA401020/2023/000659.
На переконання представника позивача, такі рішення митного органу є протиправними, оскільки до митного органу було надано всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару за ціною договору (контракту), а тому останній просить такі рішення скасувати.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA401000/2023/000046/2 від 15.05.2023.
Визнано протиправною та скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401020/2023/000659.
Стягнуто на користь Приватного підприємства "Центр - Скло" за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
06.10.2022 між ПП "Центр-Скло" (Покупець) та "Q Glasstech Sp. Z o.o." (Продавець) укладено контракт № 06/10/2022. Згідно п. 1 контракту Продавець продає, а Покупець купує на узгоджених умовах листове скло та дзеркало, яке виготовляється методом флотації, називається флоат-склом і Товаром. Одиницею продажу є квадратний метр.
Як зазначено у пункті 2 Контракту ціни на окремі Товари включені в рахунки-проформи і представлені на умовах доставки DAP або FCA. Загальна вартість контракту становить 500 000 євро. Кількість товару встановлюється у загальній вартості контракту і залежить від виду замовленого Товару. Продавець має право міняти ціни на окремі партії товарів, надіславши письмове повідомлення Покупцеві. Зміна ціни не впливає на загальну вартість контракту.
Згідно п. 3 контракту Покупець здійснює оплату за товар шляхом стовідсоткової передоплати, яка включає повну ціну за окремі замовлення. Оплата здійснюється на банківський рахунок Продавця, вказаний у рахунку, шляхом безготівкового переказу грошових коштів. Валютою розрахунків визначено Євро.
На виконання умов контракту № 06/10/2022 виставлено рахунок-проформу від 14.04.2023 №41/MSZ/04/2023, за якою підтверджено замовлення товару "Lustro 4mm artmirror 3210x2250(32), загальною площею 2082,24 кв.м по ціні 6,3 євро за кв.м, усього на суму 13188,11 євро.
Позивачем була здійснена оплата товару, що підтверджується платіжною інструкцією від 21.04.2023 № 23 на суму 13118,11 євро.
Матеріали справи містять також інвойс від 04.05.2023 № FS8/MSZ/05/2023 на товар "Lustro 4mm artmirror 3210x2250(32), загальною площею 2082,24 кв.м по ціні 6,3 євро за кв.м, усього на суму 13188,11 євро.
Для здійснення митного оформлення отриманого товару позивач звернувся до відповідача з митною декларацією 23UA401020023960U8, до якої були додані наступні документи: рахунок-фактура (інвойс): № 8/MSZ/05/2023 від 04.05.2023, платіжне доручення від 21.04.2023 № 23, зовнішньоекономічний договір від 06.10.2022 № 06/10/2022, довідка про транспортні витрати від 05.05.2023, митна декларація країни відправлення від 05.05.2023 №23PL351020E0362766, висновок цінової експертизи ДП "Держзовнішінформ" від 12.05.2023 року № 113/280.
Позивач отримав від відповідача повідомлення про необхідність надання додаткових документів у зв`язку із спрацюванням ризику АСУР та виявленням розбіжностей в поданих документах.
15.05.2023 року відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA401000/2023/000046/2, яким були збільшені суми митних платежів. У рішенні зазначено, що 21.02.2023 за ЕМД UA401020/2023/008923 позивачем від контрагента "Q Glasstech Sp. Z o.o." за контрактом № 06/10/2022 випущено у вільний обіг товар "дзеркала скляні у листах, без оптичної обробки, без рам, одна сторона непрозора, а на другій спостерігається чітке відображення: Lustro BD ART MIRROR BRONZE 4, розміром 2250х3210 мм 280 шт/2022,300 м2, виробник B. D. Art sp. Z o.o." Заявлений декларантом за ціною договору рівень митної вартості товару становив 11,74 євро за кв.м. В той же час за даною ЕМД задекларований ідентичний за розмірами та товщиною товар в майже аналогічній кількості "Дзеркала скляні у листах, без оптичної обробки, без рам, одна сторона непрозора, а на другій спостерігається чітке відображення: Lustro 4 мм armirror, розміром 3210х2250 (32) мм 288 шт/2082,240 м2". При цьому, зазначено виробника товару як "artdiame", а задекларований рівень митної вартості становить - 0,7 Євро (6,3 євро за кв.м), що майже в 2 рази менше ніж під час попереднього митного оформлення аналогічного товару. В жодному товаросупровідному документі не зазначено виробника "artdiame", також цього не встановлено і під час митного огляду товару (відомості про виробника відсутні на маркуванні товару). Крім цього, митна декларація країни відправлення від 05.05.2023№ 23PL351020E0362766 містить числові відомості про вартість товару у сумі 60858, які не відповідають наявним числовим відомостям у поданих до митного оформлення товаросупровідних документах. Враховуючи, що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, а також різке документально необґрунтоване падіння рівня фактурної вартості одиниці виміру товару майже в 2 рази, декларанту були надіслані вимоги про надання додаткових документів, які зазначені в ст. 53 Митного кодексу України (далі МК України). 
Вказане рішення про коригування митної вартості товарів стало підставою для оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA401020/2023/000659.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що надані декларантом документи виключали обґрунтовані сумніви Митного органу в правильності зазначеної митної вартості товарів. Документи, які подані під час митного оформлення містили конкретні числові значення щодо ціни, яка була сплачена за товар, що ввозився на територію України в режимі імпорту. Тому, митним органом неправомірно, без достатніх на це підстав прийнято рішення про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості товару.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем разом із митною декларацією були надані достатні документи для митного оформлення товару, які містили повну інформацію для підтвердження достовірності задекларованої митної вартості товару.
Відповідачем, в свою чергу, не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у достовірності задекларованої митної вартості товару, оскільки неповні відомості на які зіслався відповідач спростовано дослідженими судом доказами.
Зазначене, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару, а відтак вказує на протиправність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості згідно поданої ЕМД UА401020/2023/008923 не підтверджені документально, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності та неточності, що слугувало підставою для застосування резервного методу для визначення митної вартості задекларованих позивачем товарів та прийняття з цього приводу оскаржуваних рішень.
Також митна декларація країни відправлення від 05.05.2023 №23PL351020E0362766 містить числові відомості про вартість товару у сумі 60 858, які не відповідають наявним числовим відомостям в поданих до митного оформлення товаросупровідних документах.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав на правильність висновків суду першої інстанції та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За визначеннями наведеними у пунктах 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення- виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль-сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Частиною 1 статті 257 МК України передбачено, що Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Положеннями частин 1 та 2 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Частиною 1 статті 53 МК України врегульовано, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено,-банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності-інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування,-страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті забороняється (частина п`ята статті 53 МК України).
Частинами першою, другою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно частини 5 статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Згідно із статтею 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, з метою належного оформлення отриманого товару позивач звернувся до відповідача з митною декларацією 23UA401020023960U8, до якої були додані наступні документи: рахунок-фактура (інвойс): № 8/MSZ/05/2023 від 04.05.2023, платіжне доручення від 21.04.2023 № 23, зовнішньоекономічний договір від 06.10.2022 № 06/10/2022, довідка про транспортні витрати від 05.05.2023, митна декларація країни відправлення від 05.05.2023 №23PL351020E0362766, висновок цінової експертизи ДП "Держзовнішінформ" від 12.05.2023 року № 113/280.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані документи є достатніми для підтвердження заявленої митної вартості товару відповідно до вимог чинного митного законодавства.
Проте відповідач поставив під сумнів достовірність наданих декларантом документів у зв`язку із наявністю певних розбіжностей, які зазначені в оскаржуваному рішенні.
При цьому відповідач виходив з того, що 21.02.2023 за ЕМД UA401020/2023/008923 позивачем від контрагента "Q Glasstech Sp. Z o.o." за контрактом № 06/10/2022 випущено у вільний обіг товар "дзеркала скляні у листах, без оптичної обробки, без рам, одна сторона непрозора, а на другій спостерігається чітке відображення: Lustro BD ART MIRROR BRONZE 4, розміром 2250х3210 мм 280 шт/2022,300 м2, виробник B. D. Art sp. Z o.o." Заявлений декларантом за ціною договору рівень митної вартості товару становив 11,74 євро за кв.м. В той же час за даною ЕМД задекларований ідентичний за розмірами та товщиною товар в майже аналогічній кількості "Дзеркала скляні у листах, без оптичної обробки, без рам, одна сторона непрозора, а на другій спостерігається чітке відображення: Lustro 4 мм armirror, розміром 3210х2250 (32) мм 288 шт/2082,240 м2". При цьому, зазначено виробника товару як "artdiame", а задекларований рівень митної вартості становить - 0,7 Євро (6,3 євро за кв.м), що майже в 2 рази менше ніж під час попереднього митного оформлення аналогічного товару. В жодному товаросупровідному документі не зазначено виробника "artdiame", також цього не встановлено і під час митного огляду товару (відомості про виробника відсутні на маркуванні товару).
З цього приводу суд зазначає, що в декларації ЕМД від 21.02.2023 № UA401020/2023/008923, яку взято за основу обчислення числового значення митної вартості товару вказано товар - дзеркала скляні у листах, без оптичної обробки, без рам, одна сторона непрозора, а на другій спостерігається чітке відображення: Lustro BD ART MIRROR BRONZE 4, розміром 2250х3210 мм 280 шт/2022,300 м2, виробник B. D. Art sp. Z o.o., а в декларації № 23UA401020023960U8, яка подавалась для митного оформлення товару, останній визначався як - дзеркала скляні у листах, без оптичної обробки, без рам, одна сторона непрозора, а на другій спостерігається чітке відображення: Lustro 4 мм armirror, розміром 3210х2250 (32) мм 288 шт/2082,240 м2.
З наведеного вбачається, що товари за вказаними деклараціями не є ідентичними, оскільки у спірному випадку позивачем придбано товар: "дзеркала скляні у листах, без оптичної обробки, без рам, одна сторона непрозора, а на другій спостерігається чітке відображення: Lustro 4 мм armirror, розміром 3210х2250 (32) мм", тобто відмінний від товару про який визначено у від 21.02.2023 № UA401020/2023/008923, оскільки за такою декларацією митному оформленню підлягав товар - дзеркала скляні у листах, без оптичної обробки, без рам, одна сторона непрозора, а на другій спостерігається чітке відображення: Lustro BD ART MIRROR BRONZE 4, розміром 2250х3210 мм 280 шт.
Таким чином, на переконання суду, така характеристика товару як "BRONZE" вказує на очевидну відмінність між різними видами придбаного товару (дзеркала скляні у листах, без оптичної обробки, без рам) та не дозволяє ідентифікувати їх як повністю ідентичні товари за характеристиками та вартістю.
Стосовно доводів апеляційної скарги щодо митної декларації країни відправлення від 05.05.2023 № 23PL351020E0362766 містить числові відомості про вартість товару у сумі 60858, які не відповідають наявним числовим відомостям у поданих до митного оформлення товаросупровідних документах, суд зазначає наступне.
Вказана декларація дійсно містить такі числові значення, які визначені у валюті польські злоті (PLN), а ціна товару по декларації 23UA401020023971U1 визначена у іншій валюті євро. Тобто, у даному випадку, порівняння сум товару між собою можливе лише із застосуванням курсу різниці між вказаними валютами.
За таких обставин, суд доходить висновку, що подані декларантом документи не викликають сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів. Водночас розбіжності, на які зіслався відповідач, спростовувалися наданими позивачем разом із декларацією документами.
Крім того, відповідно до норм чинного законодавства з питань митної справи митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість випробовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим можуть бути витребувані лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 13.07.2021 у справі № 200/6521/20-а та від 18.11.2022 у справі № 818/902/17.
Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що подані декларантом документи підтверджують походження імпортованого товару, його якісні та вартісні характеристики, а також витрати на його доставку в Україну. При цьому для визначення задекларованої митної вартості товару позивач надав митному органу необхідні й достатні документи, які не містять таких істотних неточностей або розбіжностей, які б могли обґрунтовано поставити під сумнів визнання заявленої митної вартості.
Відтак, подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а відповідачем не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару.
Верховний Суд у постанові № 1140/3242/18 від 23.07.2019 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Натомість зауваження митного органу по суті носять формальний характер та окремо або у своїй сукупності не свідчать про наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товару.
При цьому в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення. Відповідно, рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару, висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Також, колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача на раніше визначену митну вартість схожих товарів та зауважує, що наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари розмитнено у попередні періоди за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 16.07.2020 у справі №815/6833/17.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що при здійсненні імпортування товару на митну територію України, позивачем ТОВ "Одемо" для підтвердження заявленої ним митної вартості товару було надано повний пакет документів відповідно до переліку, передбаченого частиною другою статті 53 МК України, а тому використання відповідачем другорядних методів визначення митної вартості товару є неправомірним.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з дослідженням усіх основних питань, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування не вбачається.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.
Згідно з частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Вінницької митниці Державної митної служби України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Моніч Б.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Залімський І. Г.    Кузьмишин В.М.