УХВАЛА
 
11 листопада 2024 року
м. Київ
 
справа № 946/263/20
провадження № 61-14365ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою адвокатом Воронковим Володимиром Олексійовичем, на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26  жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 вересня 2024  року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі- продажу недійсним в частині покупця, визнання покупцем за договором купівлі-продажу, визнання недійсним договору дарування, а також про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та припинення права приватної власності,
ВСТАНОВИВ:
25 жовтня 2024 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є  неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України. Зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій в  оскаржених судових рішеннях застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у  постановах Верховного Суду та Верховного Суду України: від 14 лютого 2022 року у справі № 346/2238/15-ц, від 17 червня 2021 року у справі № 761/12692/17, від 27  січня 2020 року у справі № 761/26815/17, від 15 грудня 2021 року у справі №  500/6458/17, від 04 липня 2018 року у справі № 584/1319/16-ц, від 06 листопада 2019  року у справі № 203/304/17, від 13 лютого 2020 року у справі № 320/3072/18, від 13 липня 2020 року у справі № 570/4234/16-ц, від 24 лютого 2021 року у справі № 303/6365/17, від 14 липня 2021 року у справі № 303/4265/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, від 27 вересня 2023 року у справі № 567/1042/22, від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц
Разом з тим, зміст оскаржених судових рішень, обґрунтування та доводів касаційної скарги, з урахуванням фактичних обставин цієї справи, не дозволяють зробити висновок, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, які викладені у постановах Верховного Суду, на які заявник посилається у касаційній скарзі, і що такі правовідносини є подібні до правовідносин в цій справі.
Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, проте обов`язковою умовою касаційного оскарження судових рішень на підставі пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України) є обґрунтованість підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України. 
Ураховуючи наведене, заявникові необхідно подати до Верховного Суду підписану касаційну скаргу у новій редакції, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, додати до неї копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Згідно частин другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (касаційна скарга залишається без руху з наданням строку для виправлення її недоліків), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 390, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26  жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року залишити без руху.
Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 393 ЦПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                                        Є. В. Краснощоков