ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7125/24 Справа № 227/2962/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Здоровиця О.В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року                                                 м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Агєєва О.В.,
суддів:         Бондар Я.М., Корчистої О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №227/2962/23 за позовом Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2024 року, ухваленого у складі судді Здоровиці О В., -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року Комунальне підприємство «Добро» Добропільської міської ради звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 за період 2020-2023 років в сумі 11998,74 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що КП «Добро» надає житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в квартиру за вказаною адресою. Одноосібним власником квартири та споживачем послуг за даною адресою є відповідач ОСОБА_1 . Жодних претензій щодо якості або обсягу наданих послуг протягом опалювального періоду 2020-2023 років від відповідача на адресу позивача не надходило. Відповідач надані послуги своєчасно не оплачує, у зв`язку з чим, станом на 15.10.2023 року за особовим рахунком відповідача сума заборгованості за надані послуги за період з жовтня 2020 року по листопад 2023 року становить 11998,74 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2024 року позов задоволено - стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за адресою:  АДРЕСА_1 , у розмірі 11998,74 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив рішення суду скасувати, постановивши нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування зазначив, що оплата за спожиту теплову енергію проводиться відповідачем згідно показів лічильника, що підтверджується Актом КП «Добро» від 17.12.2019 року складеного комісією вказаного підприємства, яким при обстеженні встановлено відсутність приладів центрального опалення. Нарахування проводяться згідно лічильника, загальна площа 45,2 кв.м., опалювальна площа 11,5 кв.м.
Вважає, що даним актом комісією КП «Добро» була зафіксована опалювальна площа 11,5 кв.м. для нарахування оплати за послуги з постачання теплової енергії з 01.12.2019 року, будь-яких змін внутрішньої системи центрального опалення спірної квартири не проводилось.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Добро» зазначило, що позивачем було видано ОСОБА_1 попередження про зобов`язання відповідача встановити опалювальні прилади до 01.02.2020 року через самовільний демонтаж опалювальних приладів, що порушує вимоги правил надання послуг з централізованого опалення. Просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду без змін.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ціна у позову у даній справі складає 11 998,74 грн., що є меншим ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому дану справу слід розглядати без повідомлення учасників справи. 

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишенню без змін з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 26.06.2013 року (а.с.12).
Квартира за адресою АДРЕСА_1 , де позивачем надаються послуги з централізованого опалення, розташована в багатоквартирному будинку, який приєднаний до централізованої мережі теплопостачання.
Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №291862 від 26.10.2023 року ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.34).
Згідно договорів про надання послуги з постачання теплової енергії № 1/8654 від 30.12.2019, №01122471 від 02.01.2020 року ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання теплової енергії за адресою АДРЕСА_1 (а.с.7-10).
Відповідно до п.34 Договору 01122471 з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії від 02.01.2020 року, укладеного між КП «Добро» та ОСОБА_1 станом на дату укладення цього договору тариф на послуги становить 32,76 гривень з ПДВ 20% за 1 кв.м за умови відсутності встановленого вузла комерційного обліку у будинку (а.с.7 зв.бік).
Відповідно до п.37 вказаного Договору споживач зобов`язався оплачувати послуги постачання теплової енергії та плату за абонентське обслуговування щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (а.с.7 зв.бік).
Відповідно до п.44 цього Договору споживач зобов`язаний: … 2) забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку послуги відповідно до умов цього договору та не втручатися в їх роботу; 3) оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленим відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором; 8) дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна) не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; 9) забезпечити своєчасну підготовку об`єктів, що перебувають у його власності до експлуатації в осінньо-зимовий період та інш.
Відповідно до договору №01122471 від 02.01.2020 року квартира відповідача знаходиться в будинку обладнаному вузлом комерційного обліку теплової енергії.
Позивач - КП «Добро» Добропільської міської ради є юридичною особою, яке створено Добропільською міськрадою з метою задоволення потреб громади у наданні якісних послуг з постачання теплової енергії, що підтверджується рішенням Добропільської міської ади № 7/8 від 20.04.2016 року (а.с.15,27). Вказане підприємство діє на підставі Статуту, затвердженого Рішенням Добропільської міської ради №7/59-6 від 17.07.2019 року (а.с.21-26) та на підставі виданих ліцензій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1554 від 15.09.2016 року (а.с.18,19).
Рішенням виконавчого комітету Добропільської міської ради №457 від 12.09.2018р. «Про застосування тарифів на послуги постачання теплової енергії в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах містах міського типу Новодонецьке, Водянське та постачання гарячої води Білицькому будинку інтернату для інвалідів та осіб похилого віку» (а.с.16), встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення для населення: за 1 Гкал у розмірі тарифу на послуги з централізованого опалення розробленого з 01.10.2018 в сумі 1125,55 грн. з ПДВ), за 1 кв.м. опалювальної площі у розмірі 32,76 грн. з ПДВ).
Рішенням виконавчого комітету Добропільської міської ради №476 від 25.10.2019р. «Про застосування тарифів на послуги постачання теплової енергії в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах містах міського типу Новодонецьке, Водянське» (а.с.17), дозволено застосовувати тарифи на послуги з централізованого опалення для населення: за 1 Гкал у розмірі тарифу на послуги з централізованого опалення розробленого на 01.10.2018 в сумі 937,96 грн. без ПДВ (1125,55 грн. з ПДВ), за 1 кв.м. опалювальної площі у розмірі 27,30 без ПДВ (32,76 грн. з ПДВ).
Рішенням виконавчого комітету Добропільської міської ради №8 від 15.01.2020р. «Про встановлення тарифів на послуги постачання теплової енергії в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах містах міського типу Новодонецьке, Водянське та постачання гарячої води Білицькому будинку інтернату для інвалідів та осіб похилого віку» (а.с.28, 29) встановлено з 01 лютого 2020 року тарифи на послуги постачання теплової енергії в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське за 1 Гкал для населення у розмірі 1138,76 грн. без ПДВ (1366,51 грн з ПДВ), за 1 кв.м. опалювальної площі у розмірі 34,23 без ПДВ (41,07 грн. з ПДВ).
Рішенням виконавчого комітету Добропільської міської ради №323 від 30.07.2020р. «Про встановлення тарифів на послуги постачання теплової енергії в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах містах міського типу Новодонецьке, Водянське та постачання гарячої води Білицькому будинку інтернату для інвалідів та осіб похилого віку»(а.с.30-31) встановлено з 01 жовтня 2020 року тарифи на послуги постачання теплової енергії в містах Добропілля, Білицьке, Білозерське, селищах міського типу Новодонецьке, Водянське за 1 Гкал для населення у розмірі 1192,27 грн. без ПДВ (1430,72 грн. з ПДВ).
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за надані послуги постачання теплової енергії (а.с.13) встановлено, що відповідачем оплата за надані позивачем послуги, за адресою АДРЕСА_1 , здійснювалась не в повному обсязі, чого не заперечував і сам відповідач. Внаслідок не оплати за надані послуги у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за період з 15.10.2023 року по 31.03.2023 року, яка станом на 15.10.2023 року складає 11998,74 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем були надані послуги з постачання централізованого опалення та постачання теплової енергії за адресою АДРЕСА_1 , власником якої є відповідач по справі, однак останній не виконував належним чином своїх зобов`язань по оплаті за отримані послуги, у зв`язку з чим, у нього перед КП «Добро» ДМР утворилась заборгованість за вказаний період, яка підлягає стягненню.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками та зазначає наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «При житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
За пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Згідно з ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.
Згідно з п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідачів оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг.

У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до п.18 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, та що були чинними на час виникнення спірних правовідносин, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Згідно п.20 цих Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо).
Згідно п.21 Правил, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії, плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м. (куб метр) опалювальної площі (об`єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством.
Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункти 24, 25 Правил).
Відповідно до п.1 гл.ІІІ Порядку № 169, (який діяв на час складання Акту від 17.12.2019 року) власники квартир багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від централізованого опалення, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.
Відповідно до гл.ІІІ Порядку № 169, для відокремлення (відключення) від ЦО власник квартири багатоквартирного будинку повинен звертатися до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення. Заява про відокремлення (відключення) квартири багатоквартирного будинку від ЦО передається на розгляд Комісії. Комісія надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення) у такій квартирі та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проєктної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів. Для відокремлення (відключення) квартири власник забезпечує розроблення проєкту відокремлення (відключення) квартири від ЦО, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків.
Тобто єдиною законною підставою для відключення квартири відповідача від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За статтею 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
На підставі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано Акт про відключення від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП, що був би затверджений рішенням постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП. Отже, документів, що підтверджують правомірність відключення квартири відповідача від опалення, останнім суду не надано. Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 є споживачем послуг які надає позивач і доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують висновків суду.

Апеляційний суд також зазначає, що правильність нарахування суми боргу підтверджується витягом з особового рахунку, яким підтверджено розмір боргу та факт не внесення за вказаний період оплати за опалення, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги з відповідача за спірний період. Доказів на спростування зазначеного розрахунку відповідач не надав, свого контррозрахунку не зазначив.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність правових висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів та на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. 

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2024 року немає.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10 січня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді: