Справа № 128/4300/24 
Провадження № 33/801/952/2024
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач: Панасюк О. С.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року                                           м. Вінниця

       Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького районного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

       Постановою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 к. в дохід держави за те, що 15 жовтня 2024 року о 19 год 00 хв по вул. Богдана Хмельницького у с. Якушинці Вінницького району Вінницької області він керуючи трактором колісним «LOVOL», державний номерний знак  НОМЕР_1 , під час об`їзду перешкоди здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, не забезпечивши безпеку своїх дій під час буксирування сільськогосподарського приладдя, зокрема сівалки, не дотримався безпечного бокового інтервалу під час виконання маневру, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «TOYOTA», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який їхав у зустрічному напрямку, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди.
        ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Вінницького районного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що розгляд справи проведено без повного та всебічного дослідження всіх обставин справи та доказів, з порушенням норм КУпАП. Суд першої інстанції не з`ясував наявність причинно-наслідкового зв`язку між виникненням дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), порушенням Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) та настанням наслідків. Вказував, що саме порушення водієм автомобіля «TOYOTA», державний номерний знак НОМЕР_2 , пунктів 12.3, 12.4 та 1.10 ПДР України перебувають у причинному зв`язку із настанням ДТП. Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог статті 256 КУпАП, а інформація, зазначена у ньому, не відповідає дійсності.
       Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Відповідальність водіїв за статтею 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
       Права та обов`язки учасників дорожнього руху визначені ПДР України.
       Згідно з пунктом 11.3 ПДР України на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.
       Пунктом 13.1 ПДР України встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
       Якщо зустрічний роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу. На ділянках доріг, позначених знаками 1.6 «Крутий підйом» і 1.7 «Крутий спуск», за наявності перешкоди дати дорогу повинен водій транспортного засобу, що рухається на спуск (пункт 13.4 ПДР України).
       Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 151526 від 15 жовтня 2024 року 15 жовтня 2024 року о 19 год 00 хв по вул. Богдана Хмельницького у с. Якушинці Вінницького району Вінницької області  ОСОБА_1 керуючи трактором колісним «LOVOL», державний номерний знак  НОМЕР_1 , під час об`їзду перешкоди здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, не забезпечивши безпеку своїх дій під час буксирування сільськогосподарського приладдя, зокрема сівалки, не дотримався безпечного бокового інтервалу під час виконання маневру, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «TOYOTA», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який їхав у зустрічному напрямку, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди.
       Протокол складений уповноваженою особою, а його зміст відповідає вимогам статті 256 КУпАП, протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо   ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. 
       Відповідно до схеми місця ДТП, подія сталася 15 жовтня 2024 року по вул. Богдана Хмельницького у с. Якушинці Вінницького району Вінницької області за участю трактора колісного «LOVOL», державний номерний знак  НОМЕР_1 , та автомобіля «TOYOTA», державний номерний знак НОМЕР_2 .
       На звороті схеми місця ДТП зафіксовано перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП.
         ОСОБА_1 був ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення та зі схемою місця події, будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та схему місця ДТП не заявляв. 
       Висновок суду про доведеність вини   ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, є обґрунтованим, вмотивованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується даними, які містяться в матеріалах справи, зокрема: 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 151526 від 15 жовтня 2024 року;
-схемою місця ДТП;
-письмовими поясненнями водія  ОСОБА_1 ;
-письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 .
       Оцінивши вищезазначені докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вони є достатніми, належними та допустимими доказами, що підтверджують порушення   ОСОБА_1 пунктів 11.3, 13.1, 13.4 ПДР України та відповідно, вчинення ним правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
       Вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, не заперечував і сам   ОСОБА_1 під час розгляду справи судом першої інстанції.
       Стягнення на   ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених статтею 38 КУпАП і відповідає вимогам статті 33 КУпАП.
       Суд першої інстанції відповідно до статей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
       Таким чином доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду. 
       Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
       Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Вінницького районного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                 О. С. Панасюк