УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2024 року
м. Київ
справа  № 473/587/24
провадження № 51-4915 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 07 серпня 2024 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 квітня 2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. 
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_5 покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком цього суду від 16 січня 2023 року та визначено йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 07 серпня 2024 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 , у якій він не  погоджувався з вказаною ухвалою апеляційного суду, просив її скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2024 року його касаційну скаргу на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 цього Кодексу та надано строк для усунення недоліків.
При цьому особа, яка подала касаційну скаргу, повідомлялась про те, що у разі невиконання вимог суду, скаргу їй буде повернуто.
Мотиви Суду
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Згідно з ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк. 
В ухвалі Верховного Суду від 14 листопада 2024 року йшлося про те, що відповідно до положень ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі зазначається, серед іншого, обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, які оскаржуються.
Крім того, Суд звертав увагу, що ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
У межах наданого строку захисник ОСОБА_4 повторно звернувся до Суду з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі, не усунув.
Зокрема, захисник, як і минулого разу, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону апеляційним судом, не наводить обґрунтування допущення таких порушень, які в силу ст. 412 КПК України є істотними та тягнуть за собою скасування оскарженої ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України.
Натомість скаржник знову надає свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та вказує на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції. 
Відсутність у скарзі належного обґрунтування зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
До того ж захисник подав повторну касаційну скаргу, майже не змінивши змісту мотивувальної частини попередньої, чим проігнорував вказівки Верховного Суду, викладені в ухвалі від 14 листопада 2024 року, а тому його скарга підлягає поверненню.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України.
З цих підстав Суд, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, постановив:
Повернути захиснику ОСОБА_4 його касаційну скаргу на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 07 серпня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:   
 
ОСОБА_1                                             ОСОБА_6                                                 ОСОБА_3