ОКРЕМА ДУМКА
Судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду
Синельникова Є. В. 
09 грудня 2024 року
м. Київ
справа № 754/446/22
провадження № 61-7349сво23
 
1.                 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного судуприйняв 09 грудня 2024 року постанову, якою касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнив. Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 травня 2023 року скасував. У задоволенні позову керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою та витребування майна відмовив.
 
2.                  Висновки Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вирішальною мірою базуються на правових висновках, висловлених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 грудня                    2022 року у справі № 461/12525/15-ц, провадження № 14-190цс20, про застосування за аналогією частини другої статті 1280 Цивільного кодексу України. Йдеться про те, що право на отримання спадкового майна в натурі виникає у спадкоємця лише якщо майно, що було визнане відумерлою спадщиною, збереглося і не було відчужене територіальною громадою. Якщо ж воно було відчужене іншій особі за договором або не збереглося, то спадкоємець має право лише на компенсацію його вартості у грошовому еквіваленті. А відтак, застосовуючи аналогію закону, й територіальна громада у разі відчуження спадкового майна особою, яка не є спадкоємцем, або незбереження цього майна, на користь добросовісного набувача, має право на отримання лише грошової компенсації. 
 
3.                  Отже Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15-ц, провадження № 14-190цс20 передбачила можливість витребування на користь територіальної громади майна, яке відноситься до відумерлої спадщини (що підтверджується і нижченаведеними судовими рішеннями), тому видається суперечливим посилання на сторінці 26 постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду на відсутність підстав для витребування майна на користь неволодіючого власника або користувача. 
 
4.                 Водночас в ухвалі від 30 жовтня 2024 року у справі № 757/18879/20, провадження № 14-127цс24 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що ухвалою від 05 вересня 2023 року Велика Палата Верховного Суду повернула справу № 202/5154/21 відповідній колегії суддів для розгляду. Підставою для повернення вказаної справи Велика Палата Верховного Суду визначила неподібність правовідносин у наведених справах, оскільки підстави набуття спадкового майна відповідачем відрізнялися: у справі № 202/5154/21 такою підставою було підроблене, на переконання прокурора, свідоцтво про право власності, а у справі № 461/12525/15, від висновку в якій колегія суддів пропонувала відступити, - рішення суду про визнання права на спадкування, яке у подальшому було скасовано. Після повернення справи № 202/5154/21 на розгляд відповідної Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказана справа розглянута касаційним судом по суті шляхом прийняття постанови від 01 листопада 2023 року про залишення без змін постанови суду апеляційної інстанції, якою задоволено позовні вимоги прокурора про визнання спадщини відумерлою та витребування майна з чужого незаконного володіння на користь територіальної громади. У постанові також зазначено, що до спірних правовідносин не застосовуються правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15, оскільки встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними й у кожній із зазначених справ суди виходили з конкретних обставин справи та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності. Тобто Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду прийняв до уваги мотиви повернення на розгляд справи                                № 202/5154/21, викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду                                від 05 вересня 2023 року, та погодився з тим, що висновки, сформульовані Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15, є незастосовними до правовідносин, у яких відповідач набуває право на нерухоме майно не в порядку спадкування, а на підставі підроблених документів, датованих ще за життя спадкодавця (пункти 58-60).
5.                 Зі змісту ухвал Великої Палати Верховного Суду від 27 квітня 2023 року у справі № 355/12292/19 та від 05 вересня 2023 року у справі № 202/5154/21 послідовно простежується, що висновки, сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15, застосовні саме до правовідносин, у яких спірне майно на момент смерті спадкодавця входило до складу спадщини та в порядку спадкування перейшло до особи, яка набула право на спадкування згідно із судовим рішенням, яке в подальшому скасовано.
 
6.                 У пункті 68 ухвали від 30 жовтня 2024 року у справі № 757/18879/20, провадження № 14-127цс24 Велика Палата дійшла висновку, що питання, порушене в ухвалі від 25 вересня 2024 року у справі № 757/18879/20, може бути вирішене Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду (його об`єднаною палатою) як належним судом без відступу від висновків, сформульованих Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15, адже, як зазначалося вище, правовідносини у справах № 757/18879/20 та № 461/12525/15 не є подібними.
 
7.                 Таким чином висновки, висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15, є незастосовними до правовідносин, що виникли у цій справі, в якій  ОСОБА_3 , який не є спадкоємцем, заволодів спадковим нерухомим майном з використанням підробленого договору дарування. 
 
8.                 У цій справі суди встановили, що ОСОБА_3 не набув права власності на спірну квартиру, оскільки договір дарування від 21 липня 2009 року не укладався, в установленому порядку (нотаріально) не посвідчувався, державна реєстрація прав на спірне нерухоме майно не проводилася, реальна передача майна не відбулася, а в самому договорі дарування посилання щодо передачі майна у майбутньому відсутні. Крім того, відповідно до висновку експерта від 30 травня 2019 року № 17-3/613 договір дарування є підробленим, а тому право власності на це майно не виникло, що виключає можливість розпорядження ОСОБА_3 вказаним майном.
 
9.                 Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). 
 
10.            Висновки, висловлені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2024 року не в повній мірі відповідають вказаним вище правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду та значною мірою ускладнюють захист прав територіальної громади від протиправних дій із заволодіння нерухомим майном, яке територіальна громада в силу закону набуває у власність як відумерлу спадщину. 
 
11.            З урахуванням наведеного, на мою думку, відсутні підстави для скасування оскаржених судових рішень судів попередніх інстанцій у цій справі з визначених Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду підстав.
 
Суддя                                                                                          Є. В. Синельников