П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/2533/22	
          Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.
                                                                                Дата і місце ухвалення 14.08.2024р., м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:     Бойка А.В.,
                         суддів:   Федусика А.Г,
                                        Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.12.2020 року по 31.12.2020 року, та з 01.02.2021 року по 01.06.2021 року у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року № 375;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року № 375 нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.12.2020 року по 31.12.2020 року, та з 01.02.2021 року по 01.06.2021 року.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність ДДепартаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.03.2021 року по 01.06.2021 року у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року № 375.
Зобов`язано Департамент патрульної поліції Національної поліції України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.03.2021 року по 01.06.2021 року у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року № 375.
В решті позовних вимог – відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин у справі, що призвело до неправильного вирішення справи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилався на те, що відповідно до пункту 5 Постанови КМУ № 375 доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.
Відповідно до абзацу першого пункту 46 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 (далі - Порядок 228), розпорядники беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом, планом асигнувань загального фонду бюджету, планом надання кредитів із загального фонду бюджету та планом спеціального фонду відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України.
Апелянт зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України «Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я» від 10 червня 2020 року № 485 виділено Міністерству внутрішніх справ 4680183,3 тис. гривень, зокрема Апарату Міністерства внутрішніх справ - 193274,2 тис. гривень, Національній гвардії - 125105,5 тис. гривень, Адміністрації Державної прикордонної служби - 103774,7 тис. гривень, Державній службі з надзвичайних ситуацій - 29109,9 тис. гривень, Національній поліції - 4228919 тис. гривень на безповоротній основі (видатки споживання), із фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками для здійснення доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Державної прикордонної служби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, доплати до заробітної плати медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (пункт 1 постанови).
Для здійснення вказаних видатків головним розпорядником бюджетних коштів - Міністерством внутрішніх справ України передбачено бюджетну програму по КПКВК 1007060 «Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками».
Звернув увагу суду на те, що фінансування для здійснення вищевказаної доплати поліцейським Департаменту патрульної поліції в період, з 01.03.2021 по 30.09.2021 до Департаменту патрульної поліції не надходило.
Згідно положень Порядку №           302 та Постанови № 375 Департамент патрульної поліції не є розпорядником коштів та не має повноважень щодо прийняття рішень чи подання звернень про виділення таких коштів. Вказане, на думку апелянта, свідчить про те, що Департамент патрульної поліції вчинив всі залежні від нього дії, щодо здійснення додаткової доплати у зв`язку із забезпеченням життєдіяльності населення, в межах виділених коштів.
Крім того апелянт посилався на те, що позивачем не доведено його безпосередньої участі у період з 01.03.2021 року по 01.06.2021 року до забезпечення правопорядку і безпеки громадян, що зумовлює безпосередній контакт з населенням в умовах дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Зважаючи на зазначене апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на те, що позивачем у справі рішення суду першої інстанції не оскаржувалось, перегляд рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 року здійснюється в межах доводів апеляційної скарги Департаменту патрульної поліції.
Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 12.10.2015 року по 06.11.2015 року та з 07.11.2015 року по теперішній час проходить службу в органах Національної поліції України. Позивач з липня 2018 року по час звернення до суду перебував на посаді командира взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Миколаївської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.
28.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Департаменту ПП НПУ з проханням здійснити нарахування та виплату додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.12.2020 року по 01.06.2021 року.
Листом від 21.01.2022 року № 1547/41/5/05-2022 позивачу повідомлено, що відповідно до Постанови № 375 йому здійснено доплату у зв`язку із забезпеченням життєдіяльності населення на період карантину за грудень 2020 року у сумі 2039,39 грн. та за січень – лютий 2021 року у сумі 8623,51 грн., додаткова доплата за інші періоди не встановлювалась.
Вважаючи, що відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено йому додаткову доплату до грошового забезпечення за період з 01.12.2020 року по 31.12.2020 року, та з 01.02.2021 року по 01.06.2021 року, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем протиправно не виплачувалась додаткова доплата позивачу відповідно до Постанови № 375 за період з 01.03.2021 року по 30.06.2021 року, а також відповідно не була виплачена при звільненні. Суд вказав, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».
Згідно пункту 4 частини десятої статті 62 Закон України «Про Національну поліцію», поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачу в 2020 році було проведено нарахування та виплату додаткової доплати на підставі Постанови № 375 за грудень 2020 року у сумі 2039,39 грн. та за період січень-лютий 2021 року у сумі 8623,51 грн.
Враховуючи зазначене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги в частині, що стосуються періоду виплати додаткової винагороди за грудень 2020 року та за лютий 2021 року задоволенню не підлягають.
У період з березня 2021 року по червень 2021 року виплата спірної доплати не здійснювалась, що відповідач обґрунтовує відсутністю бюджетних асигнувань та відсутністю доказів безпосередньої участі позивача у спірний період у забезпеченні правопорядку і безпеки громадян, що зумовлює безпосередній контакт з населенням в умовах дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.
Надаючи оцінку доводам сторін, колегія суддів зазначає наступне:
Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України  від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988), грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до статті 28 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», у складі Державного бюджету України створено фонд боротьби з гострою респіраторною хворобою СОVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-СоV-2, та її наслідками на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України зазначеної хвороби, та протягом 30 днів з дня відміни цього карантину. Кошти зазначеного фонду спрямовуються на: додаткові доплати до заробітної плати медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби СОVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, а також доплати до заробітної плати окремим категоріям працівників, які забезпечують життєдіяльність населення, на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби СОVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, визначений у рішенні Кабінету Міністрів України про встановлення карантину, до завершення здійснення зазначених заходів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року №375 (далі - Постанова № 375) врегульовані деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та   начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни.
Пунктом 1 Постанови № 375 установлено, що на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративним, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.
Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).
Пунктом 5 Постанови № 375 передбачено, що доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.
Постановою КМУ від 11 березня 2020 року №211 “Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19” (із змінами, внесеними постановами КМУ) установлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантин.
В подальшому строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України.
Постановою КМУ від 10 червня 2020 року № 485 “Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я” затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі - Порядок № 485).
У Порядку № 485 визначено механізм використання коштів державного бюджету, зокрема, за програмою “Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками” (далі - бюджетні кошти)”.
На виконання пункту 4 Постанови № 375 Міністерством внутрішніх справ видано наказ від 03 червня 2020 року № 431 “Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину”, яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).
За наслідком аналізу чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, слідує,  що підставами для отримання доплати за Постановою №375 є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечення такою особою життєдіяльності населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, така доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення, у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт.
Як встановлено судом, у спірному періоді позивач проходив службу у поліції на посаді командира взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Миколаївській обласні, та відповідно до посадової інструкції посади, яку він обіймав, до його обов`язків віднесено забезпечення реалізації задач патрульної поліції в межах завдань, визначених Національною поліцією України, патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, затримання осіб на підставах та в порядку, передбаченому законодавством, а також доставляння затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення та осіб, які вчинили адміністративні правопорушення (у визначених законом випадках) до підрозділів Національної поліції України та ін.
При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження відмінностей умов праці чи виконання позивачем іншого характеру службових завдань у періоди грудня 2020 року – січня-лютого 2021 року та з березня по червень 2021 року.
Таким чином наявність у позивача права на отримання такої виплати підтверджується також тим фактом, що у період з березня 2020 року по лютий 2021 року включно відповідачем нараховувались та виплачувались такі виплати позивачу.
Фактично єдиною підставою для ненарахування доплати, як зазначає відповідач, слугувала відсутність бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначав, що фінансування для здійснення доплати поліцейським Департаменту патрульної поліції в період після лютого 2021 року до Департаменту патрульної поліції не надходило. Разом з тим, Департамент патрульної поліції не є розпорядником коштів та не має повноважень щодо прийняття рішень чи подання звернень про виділення таких коштів.
Колегія суддів відхиляє такі доводи скаржника, оскільки відсутність коштів на рахунку відповідача для виплати доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Відтак, судом першої інстанції вірно встановлено протиправну бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо нездійснення ОСОБА_1 доплати до грошового забезпечення поліцейським пропорційно відпрацьованому часу в умовах забезпечення життєдіяльності населення, в період дії карантину, за період з березня 2021 року по червень 2021 року включно, а відтак позовні вимоги про зобов`язання Департаменту патрульної поліції нарахувати та виплатити на користь позивача таку заборгованість у вигляді доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, за період з березня 2021 року по червень 2021 року підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Частиною 1статті 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                                        А.В. Бойко

Суддя:                                                                                          А.Г. Федусик

Суддя:                                                                                         О.А. Шевчук