Справа № 461/10154/23                                Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є. 
Провадження № 22-ц/811/1294/24                Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючої судді: Мікуш Ю.Р.,
суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,
секретар Іванова О.О.
розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в м. Львові цивільну справу №461/10154/23 за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м.Львова від 08 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про стягнення коштів,-
в с т а н о в и в :
       Позивач звернулася до суду з позовом до Львівської міської ради про стягнення коштів.        Просить суд стягнути в порядку регресу з Львівської міської ради на свою користь кошти в розмірі 52186,90 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. 
       Позов мотивований тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04.10.2021 року позовні вимоги заступника прокурора Львівської обласної прокуратури до ОСОБА_1 , Львівської міської ради про визнання недійсним рішення Брюховицької селищної ради № 628 від 02.07.2015 та договору оренди земельної ділянки, приведення земельної ділянки у попередній стан та зобов`язання повернути об`єкт оренди задоволено повністю. Ухвалено стягнути солідарно з Львівської міської ради, ОСОБА_1 на користь Львівської обласної прокуратури 93563,98 грн.
       Старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ценюхом Назарієм Богдановичем винесено постанову від 06.11.2023 про відкриття виконавчого провадження №73226775 з примусового виконання виконавчого листа у справі №466/9396/16-ц про солідарне стягнення з Львівської міської ради та ОСОБА_1 на користь Львівської обласної прокуратури 93563,98 грн. 
       Згідно з постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06.11.2023 стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 9356,39 грн. 
       Окрім цього, згідно з постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06.11.2023 визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 420 грн.
       Позивач зазначає, що повністю сплатила кошти в сумі 103340,40 грн. та комісію за внесення готівкових коштів у розмірі 1033,40 грн.
       14.11.2023 року позивачем на адресу Львівської міської ради було скеровано вимогу про повернення останній протягом 10 календарних днів з моменту отримання такої вимоги грошових коштів у розмірі 52186,90 грн. Проте відповідачем у визначений вимогою строк не було виконано зобов`язання. Тому просить позовні вимоги задовольнити.
       Оскаржуваним рішенням суду позовні вимоги задоволено  частково.
       Стягнуто з Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 52186,89 грн.
       У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
       Стягнуто з Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн.
       Додатковим рішенням Галицького районного суду м.Львова від 17 квітня 2024 року задоволено заяву представника позивача  ОСОБА_1 , адвоката Дуди Ірини Петрівни, про ухвалення додаткового рішення.
       Стягнуто з Львівської міської ради на користь ОСОБА_1  понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12109,35 грн.
       Рішення Галицького районного суду м.Львова від 08 квітня 2024 року оскаржила представник Львівської міської ради Науменко А.Г.
       В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду, вважає його незаконним. Стверджує, що жодних прав позивача Львівська міська рада не порушувала, оскільки позивач могла виконати рішення лише в своїй частині. Зазначає, що виконавчий лист на адресу Львівської міської ради не надходив, а тому у Львівської міської ради не виник обов`язок щодо виконання рішення. Звертає увагу, що дія рішення була зупинена ухвалою Верховного Суду від 04 січня 2024 року. Просить скасувати рішення Галицького районного суду м.Львова від 08 квітня 2024 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
       Представник позивачки-адвокат Дуда І.П. подала відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначає, що апеляційна скарга не містить обґрунтування неправильності чи неповноти дослідження доказів і встановлення обставин у справі та або застосування норм права, оскільки за своїм змістом повторює відзив на позовну заяву. Тому просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що доводи апеляційної скарги про можливість позивачем сплатити лише свою частину боргу є безпідставними, оскільки державним виконавцем було накладено арешт на все майно, кошти і рахунки позивача в межах суми 103340,37 грн., а відтак сплата 50 % стягуваної суми не спричинила б зняття арешту з майна та коштів позивачки. Посилання відповідача на зупинення дії рішення суду ухвалою Верховного Суду також вважає безпідставним, оскільки постанова про арешт майна була винесена 06.11.2023 року, а ухвала Верховного Суду постановлена лише 04.01.2024 року. 
       Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Враховуючи те, що ціна позову у даній справі менша тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.
       Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України).
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у позовній заяві, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.
       Судом встановлено такі обставини.
       Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04.10.2021 року залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 28.09.2023року позовні вимоги заступника прокурора Львівської обласної прокуратури до ОСОБА_1 задоволено повністю. 
       Визнано недійсним рішення Брюховицької селищної ради №628 від 02.07.2015 «Про надання в оренду земельної ділянки для влаштування зони відпочинку по АДРЕСА_1 . Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 4610166300:08:002:0005, загальною площею 4,5 га у АДРЕСА_1 , укладеного Брюховицькою селищною радою з ОСОБА_1 04.08.2015.         Зобов`язано ОСОБА_1 відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав, шляхом знесення огорожі (паркану) за власний рахунок.
        Зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку, загальною площею 4,5 га у АДРЕСА_1 , кадастровий номер 4610166300:08:002:0005, територіальній громаді в особі Львівської міської ради.
        Стягнуто солідарно з Львівської міської ради, ОСОБА_1 на користь Львівської обласної прокуратури– 93563 ( дев`яносто три тисячі п`ятсот шістдесят три) грн., 98 коп.
       Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ценюха Назарія Богдановича від 06.11.2023 року відкрито виконавче провадження № 73226775 на підставі виконавчого листа № 466/9396/16-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Львова 24.10.2023 року про солідарне стягнення з Львівської міської ради, ОСОБА_1 на користь Львівської обласної прокуратури 93563,98 грн. Боржником вказано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ценюха Назарія Богдановича від 06.11.2023 у виконавчому провадженні № 73226775 постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 9356,39 грн.
       Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ценюха Назарія Богдановича від 06.11.2023 року у виконавчому провадженні № 73226775 постановлено визначити для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у загальному розмірі 420 грн.
       Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ценюха Назарія Богдановича від 06.11.2023 року у виконавчому провадженні № 73226775 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 103340, 37 грн.
       Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ценюха Назарія Богдановича від 06.11.2023 року у виконавчому провадженні № 73226775 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 103340,37 грн.
       Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ценюха Назарія Богдановича від 10.11.2023 року у виконавчому провадженні № 73226775 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 466/9396/16-ц, виданого 24.10.2023 року Шевченківським районним судом м. Львова про солідарне стягнення з Львівської міської ради, ОСОБА_1 на користь Львівської обласної прокуратури 93563,98 грн., - закінчено. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.
       Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 9 від 09.11.2023 року ОСОБА_1 сплатила грошові кошти у розмірі 103340,40 грн. Призначення платежу – стягнення за виконавчим провадженням № 73226775 з виконання виконавчого листа, виданого 24.10.2023 року Шевченківським районним судом м. Львова.
       Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 9/К3 від 09.11.2023 року ОСОБА_1 сплатила 1033,40 грн. Призначення платежу: доходи від прийому інших платежів з умовами договору про надання платіжних послуг.
       У зв`язку із виконанням ОСОБА_1 солідарного обов`язку встановленого рішенням суду, останньою було скеровано вимогу про повернення коштів від 13.11.2023 року № 311 до Львівської міської ради, відповідно до якої вимагає протягом 10 календарних днів з моменту отримання цієї вимоги повернути ОСОБА_1 50% сплачених коштів, а саме 52186,90 грн.
       Вимога про повернення коштів згідно з інформацією поштового відстеження отримана за довіреністю представником Львівської міської ради 16.11.2023 року.
       Проте, відповідач у визначений у вимозі про повернення коштів строк зобов`язання не виконав, грошові кошти не повернув ОСОБА_1 .
       Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що за рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04.10.2023 року сторони є солідарними боржниками перед Львівською обласною прокуратурою у загальному розмірі 93563,98 грн. Позивач виконала солідарний обов`язок та сплатила грошові кошти у розмірі 93563,98 грн. за рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04.10.2023 року, виконавчий збір у розмірі 9356,39 грн., розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 420 грн., тобто у загальному розмірі 103340,37 грн., що підтверджується належними доказами, а тому до неї перейшло право регресної вимоги до відповідача на суму 52186,89 грн.
       Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
       Згідно із ст.540 ЦК України якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.
       Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.
       Статтею 544 ЦК України передбачено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.
       Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що солідарні зобов`язання надають кредитору можливість самостійного вибору того із солідарних боржників, який буде виконувати зобов`язання, а для того щоб вирівняти правове становище боржників у солідарних зобов`язаннях, передбачено право регресу.
       З моменту виконання солідарного зобов`язання припиняються відносини між кредитором та солідарними боржниками Проте це не призводить до припинення правових зв`язків між самими солідарними боржниками . Боржник який виконав солідарний обов`язок стає кредитором щодо решти боржників. У результаті виникає нове зобов`язання – регресне, а зобов`язання яке існувало раніше припиняється виконанням. 
       Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти , доки їхній обов`язок не буде виконаний в повному обсязі. Тобто суть солідарного обов`язку полягає у тому, що жоден солідарний боржник включаючи і того, що частково виконав зобов`язання не вибуває із солідарного зобов`язання до моменту повного виконання вимог кредитора. 
       Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження, боржником була визначена ОСОБА_1 . Матеріалами справи стверджується, що саме ОСОБА_1 виконала солідарне зобов`язання в повному обсязі, а відтак у неї виникло право на зворотну вимогу (регрес) до Львівської міської ради. 
       З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача 50 % від суми, яка була стягнута рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 04.10.2021 року.
       Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про те, що позивач не мала обов`язку виконувати рішення у повному обсязі. 
       Посилання в апеляційній скарзі на те, що Львівська міська рада не отримувала виконавчого листа, а тому не мала обов`язку виконувати рішення, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки як зазначено вище кредитор мав право вимагати виконання обов`язку як від всіх солідарних боржників, так і від одного.
       Однак виконання рішення одним з солідарних боржників не звільняє інших солідарних боржників від обов`язку повернути тому хто виконав рішення частину коштів, яка була стягнута за рішенням суду. 
       Невиконання рішення в повному обсязі мало негативні наслідки саме для ОСОБА_1 , оскільки державним виконавцем на її майно та кошти було накладено арешт в межах всієї суми заборгованості визначеної рішенням суду.
       Посилання в апеляційній скарзі на те, що дія рішення суду була зупинена ухвалою Верховного Суду від 04 січня 2024 року не приймається судом до уваги, оскільки на час її постановлення рішення вже було виконано та виконавче провадження закінчено (а.с.14,18,19).
       Крім цього, резолютивна частина рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 04.10.2021 року, окрім солідарного стягнення коштів, містила і інші зобов`язання для ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.
Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, ухвалено законне і справедливе рішення, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Додаткове рішення суду від 17 квітня 2024 року про стягнення витрат на правову допомогу не оскаржувалось.
       У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача-адвокат Дуда І.П. подала клопотання про стягнення затрат на правничу допомогу в розмірі 5500 грн.
       В обґрунтування клопотання зазначає, що сума понесених витрат на правову допомогу складається із підготовки , формування та скерування в суд і іншим учасникам справи відзиву на апеляційну скаргу - 4000 грн. та представництво інтересів клієнта у Львівському апеляційному суді -1500 грн. Згідно з квитанцією №5 від 31.05.2024 року ОСОБА_1 оплатила за представництво її інтересів в суді апеляційної інстанції 5500 грн.
       Розглянувши клопотання представника позивача-адвоката Дуди І.П., суд дійшов висновку, що таке підлягає до задоволення часткового .
       Відповідно до приписів п.13 ч.3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
       Відповідно до положення ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
       Згідно ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
       До витрат,пов`язаних з розглядом справи,належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
       Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
       Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
       Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).
       Згідно з ст.382 ЦПК Україна постанова апеляційного суду серед іншого складається з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
       Враховуючи те, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції проводився в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання з Львівської міської ради слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн.
       Зазначена сума відповідає критеріям співмірності і розумності . 
       Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції
                                                    п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення.
       Рішення Галицького районного суду м.Львова від 08 квітня 2024 року залишити без змін.
       Стягнути з Львівської міської ради (адреса: 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1, код ЄДРПОУ: 04055896) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 4000,00 грн.(чотири тисячі гривень 00 коп.).
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.
       Повний текст постанови складено 10 жовтня 2024 року.

Головуюча суддя                                                                         Ю.Р. Мікуш

Судді:                                                                         Т.І. Приколота 

Р.В. Савуляк