КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА[1]
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 його захисника Сіренка Максима Юрійовича, розглянувши апеляційну скаргу захисника Сіренка М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 14 червня 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 14 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі  17000 (тридцять чотири тисячі) грн.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 02.03.2024 року о 23 год. 20 хв.в м. Києві по вул. Світла, 1/1 керував транспортним засобом «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Drager», результат - 0,72% проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою Дарницького районного суду міста Києва від 14 червня 2024 року, захисник Сіренко М.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дарницького районного суду міста Києва від 14 червня 2024 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки було порушено порядок огляду на стан сп`яніння.
Апелянт обґрунтовує свої доводи тим, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Drager», ОСОБА_1 не погодився із результатом проходження огляду на стан алкогольного сп'янінняза допомогою спеціального технічного приладу «Drager» і наполягав на проходженні огляду у закладі охорони здоров'я.
Долучений до матеріалів справи відеозапис не відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки від 18.12.2018 № 1026, оскільки відображає перебіг подій у повному обсязі: зокрема на відеозаписі відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також не зафіксовано те, що ОСОБА_1 не погодився із результатом проходження за допомогою спеціального технічного приладу «Drager».
Заслухавши доповідь судді, пояснення  ОСОБА_1 та його захисника Сіренка М.Ю., які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №730075 від 02.03.2024 року о 23 год. 20 хв. водій  ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Світла, 1/1 керував транспортним засобом «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Drager», результат - 0,72% проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, передбачено, що огляд особи проводиться поліцейським з використанням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник Сіренко М.Ю. підтримав свою апеляційну скаргу та наполягав на тому, що відеозапис не висвітлює перебігу події у повному обсязі, а тому не відповідає положенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, і, як наслідок, є недопустимим доказом.  
Наведені пояснення захисника ОСОБА_2 щодо перебігу подій наявними у адміністративних матеріалах доказами, у тому числі і відеозаписом з місця події, не спростовуються, позаяк на відеозаписі зафіксовано лише те, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Drager», результат - 0,72% проміле, однак не містить інформації в достатньому обсязі для спростування версії сторони захисту; зокрема, чи заперечував / не заперечував ОСОБА_1 результат огляду, що має відповідні правові наслідки а відтак є недопустимим доказом.
Суд апеляційної інстанції, дослідивши відеозапис у розумінні ст. 251 КУпАП, з огляду на значимість відеозапису як доказу, який покликаний повно та максимально точно зафіксувати фактичні обставини, дійшов висновку, що на відеозаписі, наявному в адміністративних матеріалах, не зафіксовано тих необхідних фактичних обставин, що містили би достатній обсяг інформації, яка слугувала би беззаперечними доказами вчинення ОСОБА_1 порушення ПДР, зокрема п. 2.9 «а» ПДР, як і не спростовує доводів апелянта про порушення проведення огляду згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП.
При цьому, у адміністративних матеріалах відсутні будь-які інші належні та допустимі докази на підтвердження порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР.
У даному випадку очевидні такі порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (зокрема, щодо необхідності включення портативного відеореєстратора з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції та здійснення безперервної відео зйомки, що також ведеться безперервно до її завершення), що є підставами для визнання відеозапису з місця події та похідних від нього доказів недопустимими (рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України» зазначено, що допустимість та достовірність похідних доказів прямо залежить від допустимості та достовірності первинних процесуальних джерел доказування по принципу «плоди отруйного дерева»). 
Суд першої інстанції, посилаючись на докази на обґрунтування свого рішення, лише формально їх перерахував.
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що будь-яких доказів про обізнаність ОСОБА_1 про направлення його до закладу охорони здоров'я матеріали справи не містять. 
Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
          ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. 
          Згідно з ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП, є обґрунтованими, постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2024 року, в цій частині як незаконна підлягає скасуванню, а провадження на підставі ст. 247 КУпАП - закриттю.
 
Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя -
 
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Сіренка М.Ю. в інтересах ОСОБА_1  - задовольнити.
Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 14 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя
Київського апеляційного суду                                               Олена СІТАЙЛО                

Справа № 33/824/3607/2024                                                         Головуючий суддя у 1-й інстанції: Якусик О.В.
                                                                                                                      Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.