УХВАЛА

06 грудня 2024 року 
м. Київ

справа № 320/890/24
адміністративне провадження № К/990/44786/24 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши касаційну скаргу Данилової Катерини Артурівни , яка діє в інтересах Народного депутата України ОСОБА_2 , на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі № 320/890/24 за адміністративним позовом Народного депутата України ОСОБА_2 до Голови Верховної Ради України Стефанчука Руслана Олексійовича про визнання протиправною бездіяльність,
в с т а н о в и в:
Народний депутат України ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Голови Верховної Ради України Стефанчука Руслана Олексійовича , у якому просила:
визнати протиправною бездіяльність Голови Верховної Ради України Стефанчука Руслана Олексійовича , що полягала у невидачі розпоряджень з питань відряджень Народного депутата України ОСОБА_2 та ненадані відповіді на наступні подання позивача:
номер документу 1277627 від 01.08.2023 щодо погодження відрядження до міста Карпач (Республіка Польща) на запрошення Інституту Східноєвропейських Досліджень для участі на 32 Економічному Форумі - найбільшій економічній конференції Центрально-Східної Європи у період з 3 по 9 вересня 2023 року;
номер документу 1324315 від 22.09.2023, реєстраційний №188д9/2-2023/208604 від 22.09.2023 щодо погодження відрядження до міста Манчестер (Великобританія) на запрошення Керівника міжнародного відділу Консервативної партії Великобританії Лори Сондерс для участі у Конференції Консервативної партії 2023 року у період 30 вересня по 5 жовтня 2023 року;
номер документу 1332203 від 25.09.2023 щодо погодження відрядження до міста Гельсінкі (Фінляндська Республіка) на запрошення Голови Відкритого європейського діалогу Кіари Роселлі для участі у 8-му щорічному діалозі політиків Open European Dialogue у період з 6 по 9 жовтня 2023 року;
номер документу 1335815 від 06.10.2023, реєстраційний номер №188д9/2-2023/220788 від 06.10.2023 щодо погодження відрядження до міста Варшава (Республіка Польща) для участі у Місії ОБСЄ зі спостереження за парламентськими виборами в Республіці Польща у період з 14 по 17 жовтня 2023 року;
номер документу 1363816 від 01.11.2023 щодо погодження відрядження до міста Берлін (Федеративна Республіка Німеччина) для участі у спільному засіданні профільних комітетів у закордонних справах Верховної Ради України та Німецького Бундестагу 7 листопада 2023 року у період з 6 по 9 листопада 2023 року;
номер документу 1361971 від 30.10.2023 щодо погодження відрядження до міста Гарлем (Нідерланди) на запрошення президентки жіночого крила Європейської народної партії the European People's Party (EPP) Women Розалії Біро для участі та виступу на Конгресі ЕРР у період з 9 по 14 листопада 2023 року;
номер документу 1370157 від 13.11.2023, реєстраційний номер №188д9/2-2023/249047 від 13.11.2023 щодо погодження відрядження до міста Брюссель (Бельгія) на запрошення Президента Європейської народної партії Манфреда Вебера для участі у Політичній Асамблеї ЕРР у період з 12 по 15 листопада 2023 року;
номер документу 1361064 від 03.11.2023, реєстраційний номер №188д9/2-2023/242926 від 033.11.2023 щодо погодження відрядження до міста Рейк`явік (Ісландія) на запрошення голови та спів засновниці Рейк`явік Глобал Форум ( Reykjavik Global Forum ) ОСОБА_7 для участі та виступу на Глобальному форумі в Рейк`явіку 2023, організованому урядом і парламентом Ісландії у партнерстві з жінками політичними лідерами (Women Political Leaders) у період з 11 по 16 листопада 2023 року;
номер документу 1363158 від 31.10.2023 щодо погодження відрядження до міста Єреван (Вірменія) для участі у 21-му Осінньому засіданні Парламентської асамблеї ОБСЄ у період з 16 по 22 листопада 2023 року;
номер документу 1377497 від 29.11.2023, реєстраційний номер №188д9/2-2023/262807 від 29.11.2023 щодо погодження відрядження до міста Вашингтон (Cполучені Штати Америки) на запрошення Голови IDU та 22-го прем`єр-міністра Канади Стівена Гарпета та Сенатора Сполучених Штатів Дена Саллівана для участі у щорічному Форумі Міжнародного союзу демократії (IDU) у період з 3 по 8 грудня 2023 року.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Данилова Катерина Артурівна , яка діє в інтересах Народного депутата України ОСОБА_2 , подала 21 листопада 2024 року касаційну скаргу через підсистему «Електронний суд». 
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з таких підстав.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.
Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Скаржник як на підставу касаційного оскарження посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає про відсутність висновку Верховного Суду з питань щодо строку видачі Головою Верховної Ради України розпоряджень щодо відряджень народних депутатів, а також щодо застосування пункту 2 частини другої статті 88 Конституції України та пункту 15 частини першої статті 78 Регламенту Верховної Ради України.
Пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Варто зауважити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Зі змісту пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України слідує, що вказана підстава спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню адміністративними судами під час вирішення спору.
Разом з тим, оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а і визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах, а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування судами норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.
Суд зазначає, що формальне посилання на норми права, щодо застосування яких у подібних правовідносинах, на думку скаржника, відсутній висновок Верховного Суду, не може вважатись належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки скаржник не обґрунтував у чому саме полягала помилка судів попередніх інстанцій при застосуванні відповідних норм права (пункту 2 частини другої статті 88 Конституції України та пункту 15 частини першої статті 78 Регламенту Верховної Ради України) та як, на думку скаржника, відповідні норми повинні застосовуватися, а обґрунтування скаржника щодо зазначеної підстави касаційного оскарження зводиться до опису обставин цієї справи та незгоди із прийнятими у справі рішеннями.
Лише посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Наведене обґрунтування підстав звернення до Верховного Суду із касаційною скаргою не є достатнім у розумінні пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Також в обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, про наявність виключних обставин, наведених у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Суд звертає увагу скаржника, що пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України містить перелік виключних випадків, які допускають можливість касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та/або таких, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Посилання на кожен з підпунктів пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України повинно бути належним чином обґрунтовано.
Водночас посилання на підпункти пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не звільняє особу від обов`язку обґрунтування підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із посиланням на частину четверту статті 328 КАС України та не є достатнім для відкриття касаційного провадження у справі.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
З огляду на те, що скаржник не виклав передбачених КАС України обґрунтованих підстав для оскарження у касаційному порядку судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на вимоги пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,
у х в а л и в:
Касаційну скаргу Данилової Катерини Артурівни , яка діє в інтересах Народного депутата України ОСОБА_2 , на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі № 320/890/24 повернути скаржнику.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	О.А. Губська