ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №337/381/24                                                Головуючий в 1 інст. Салтан Л.Г.
Провадження №33/807/773/24                                                Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2024 року                                                 місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Ярошенка О.О., представника потерпілого – адвоката Кравченко О.В., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника, особи яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  – адвоката Ярошенка О.О. на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 серпня 2024 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,
визнано винуватим у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження в справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП,- 

В С Т А Н О В И В:

Суд першої інстанції встановив, що 10 січня 2024 року, приблизно о 19 год. 45 хв., по пр. Інженера Преображенського, 13 у м. Запоріжжі, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21051 д.н. НОМЕР_1 , під час руху не надав перевагу у русі транспортному засобу «Субару» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який наближався з правого боку, в результаті чого скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає, чим порушив вимоги п 10.11 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 – адвокат Ярошенко О.О. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що матеріалами справи не підтверджується порушенням ОСОБА_1 п. 10.11 ПДР України, відповідно до якого, у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку. Сторона захисту не ставить під сумнів необхідність виконання даного пункту, проте за фактичних обставин, які мали місце при ДТП, ОСОБА_1 не мав а ні технічної, а ні теоретичної можливості виконати вимоги вказаного пункту ПДР.
Зазначає, що у справі було проведено судову автотехнічну експертизу, проте експерт некоректно аналізував вихідні дані, які були надані судом, зокрема при встановлені причинного зв`язку між виконанням ОСОБА_1 вимог п. 10.1. ПДР та подією ДТП. Додав, що ним було заявлено клопотання про виклик експерта, проте судом було відмовлено у задоволення вказаного клопотання, що сторона захисту вважає протиправним. Стверджує, що без допиту експерта та проведення додаткової експертизи провадження по справі підлягає закриттю через відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки він здійснював рух у відповідності до схеми руху транспортних засобів по паркувальному майданчику, а ОСОБА_2 схеми не дотримався. При цьому, сам ОСОБА_2 обрав траєкторію руху, максимально наближену до припаркованих автомобілів, що виключало можливість побачити його транспортний засіб ОСОБА_1 , який рухався за дозволеною траєкторією. Саме це, на думку сторони захисту, і стало причиною ДТП.
Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 не бачив, що траєкторії руху транспортних засобів перетинається, оскільки ОСОБА_2 рухався всупереч загальноприйнятому порядку руху транспортних засобів на паркувальному майданчику і при цьому не був видимим із за припаркованих транспортних засобів. Отже, ОСОБА_1 не міг виконати вимоги пункту 10.11. ПДР України, оскільки не бачив і не міг бачити наближення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 . Зазначає, що вказані обставини перешкод для ОСОБА_1 не були враховані експертом, між тим обидва водія пояснювали про їх наявність. Таким чином вважає, що експерт самостійно змінив фактичні обставини ДТП, а висновок про наявність причинного зв`язку експерт зробив не з технічної точки зору, а з логічної.
У зв`язку з викладеним, просить постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 серпня 2024 року скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
У судовому засіданні апеляційного суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Ярошенко О.О. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Представник потерпілого ОСОБА_2 – адвокат Кравченко О.В. просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Зазначила, що за результатами проведення по справі інженерно-транспортної експертизи, експерт надав чіткий висновок про порушення ОСОБА_1 п. 10.11 ПДР України, який знаходиться в причино-наслідковому зв`язку із події дорожньої транспортної пригоди. Додала, що особисто ОСОБА_1 вказував, про здійснення ним руху зі швидкістю 20-30 км/год., при обмеженням швидкості 10 км/год.
Враховуючи обізнаність  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність захисника ОСОБА_1 – адвоката Ярошенка О.О., та представника ОСОБА_2 – адвоката Кравченко О.В., які зазначили про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності вищевказаних осіб, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останніх, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши думки учасників судового засідання, перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Суд першої інстанції при розгляді даної справи дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях останнього вбачається порушення вимог п. 10.11 ПДР України.
Зокрема, у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку (п. 10.11 Правил дорожнього руху).
В даному випадку цих правил водій ОСОБА_1 не дотримався. 
Так, відповідно до складеного протоколу, 10 січня 2024 року, приблизно о 19 год. 45 хв., по пр. Інженера Преображенського, 13 у м. Запоріжжі, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21051 д.н. НОМЕР_1 , під час руху не надав перевагу у русі транспортному засобу «Субару» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який наближався з правого боку, в результаті чого скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає, чим порушив вимоги п 10.11 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: 
-        відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 646264 від 10 січня 2024 року, в якому зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п. 10.11 Правил дорожнього руху;
-        схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 10 січня 2024 року, з якої вбачається місце розташування транспортних засобів після ДТП, місце їх зіткнення та механічні пошкодження транспортних засобів, напрямок руху транспортних засобів. Вказана схема підписана ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від підпису відмовився;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;
- фотознімками події;
- відеозаписом події.
- висновком експерта № СЕ-19/108-24/8283-ІТ від 13 червня 2024 року, яким встановлено, що в діях водія автомобіля ВАЗ 21051 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 вбачаються невідповідності технічним вимогам п. 10.11, 12.9 (б) та розділу 33 (дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» (10,0 км/год.) Правил дорожнього руху. Невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п. 10.11 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку із настанням події дорожньо-транспортної пригоди.
У разі руху водія автомобіля Субару (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 у цій дорожній ситуації зі швидкістю більше ніж 10,0 км/год. (згідно з показаннями ОСОБА_1 ), у діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності технічним вимогам п. 12.9 (б) та розділу 33 (дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» (10,0 км/год.) Правил дорожнього руху:
Визначити, чи перебувають у причинному зв`язку із настанням події дорожньо-транспортної пригоди невідповідності технічним вимогам п. 12.9 (б) та розділу 33 (дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» (10, 0 км/год.) Правил дорожнього руху в діях водія автомобіля Субару (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 , а також провести оцінку його дій згідно з технічними вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху, можливо лише після визначення технічної можливості запобігти зіткненню для водія ОСОБА_2 у цій дорожній ситуації.
Фактичні дані засновані на поясненнях водія ОСОБА_1 в судовому засіданні (постанова про призначення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» від 23.04.2024 року), у частині відстані до місця зіткнення, на якій знаходився автомобіль ВАЗ 21051 (реєстраційний номер НОМЕР_3 ), коли водій ОСОБА_1 застосував екстрене гальмування, слід вважати неспроможними з технічної точки зору.
Перевірити на технічну спроможність інші фактичні дані, засновані на поясненнях водія ОСОБА_1 в судовому засіданні (постанова про призначення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» від 23.04.2024 року), експертним шляхом не видається можливим, оскільки вони не містять таких кількісних характеристик параметрів, за допомогою яких можливо їх перевірити з технічної точки зору.
Перевірити на технічну спроможність фактичні дані, засновані на поясненнях водія ОСОБА_2 в судовому засіданні (постанова про призначення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод від 23.04.2024 року), експертним шляхом не вдається можливим, оскільки вони не містять таких кількісних характеристик параметрів, за допомогою яких можливо їх перевірити з технічної точки зору.
Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. 
Зазначеними доказами спростовуються доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не мав ні технічної, а ні теоретичної можливості виконати вимоги п. 10.11 ПДР України.
Посилання автора апеляції на необґрунтованість рішення суду щодо відмови в задоволенні клопотання про виклик експерта в судове засідання є безпідставні, оскільки вирішення клопотань відноситься до дискреційних повноважень суду та є правом суду, а не його обов`язком і залежить від обставини необхідності виклику відповідного спеціаліста, що з огляду на сукупність наявних доказів, зокрема висновку експертизи № СЕ-19/108-24/8283-ІТ від 13 червня 2024 року виявляється зайвим.
Таким чином, суддя апеляційного суду констатує, що нових доказів у справі не здобуто і такі апеляційному суду не надані. Водночас, наявні у справі докази у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, а саме, не наданні переваги іншому учаснику дорожнього руху, які знаходиться у причинному зв`язку із настанням події дорожньо-транспортної пригоди.
За цих обставин, постанова судді першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Ярошенка Олександра Олеговича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 серпня 2024 року, якою  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження в справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                 В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 337/381/24