КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                              
справа №362/3427/24                                                   Головуючий у 1 інстанції: Марчук О.Л.
провадження №22-ц/824/17657/2024                                     Головуючий суддя: Олійник В.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
26 листопада 2024 року                                                                                          м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І., 
суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П., 
при секретарі: Качалабі О.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -
 
в с т а н о в и в :
 
У травні 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.
В обґрунтування вимог позову зазначив, що при проведенні перевірки дотримання споживачами Правил роздрібного ринку електричної енергії 18.01.2024 року представниками позивача за адресою: АДРЕСА_1 виявлено факт порушення вказаних правил шляхом самовільного підключення електропроводки до електричної мережі прихованим способом з порушенням схеми обліку, що підтверджується відповідним актом.
Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, відповідачам, як користувачам зазначеного житла, нараховано суму спричинених збитків в розмірі 129 192 грн 09 коп.
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2024 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» грошові кошти в сумі 129 192 (сто двадцять дев`ять тисяч сто дев`яносто дві) гривні 09 копійок.
Відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» у відшкодування судових витрат 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким в задоволені позову відмовити.
Скарга обґрунтована тим, що він від 25.12.2023 року до 05.01.2024 року знаходився на
стаціонарному лікуванні з приводу оперативного лікування. Діагноз: невправима правобічна пахова кила. Гостра кишкова непрохідність. Відповідно до довідки Васильківського центру первинної медико-санітарної допомоги він перебував на лікуванні від 26.12.2023 року до 26.02.2024 року та висновок про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворобі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі копію документів надав суду.
Зазначає, що через стан здоров`я  не міг самовільно рухатися без сторонньої допомоги і виконувати будь-які підключення до електричної мережі.
Вказує, що суд першої інстанції визнав його порушником правил користування електроенергією лише в тому, що він зареєстрований та проживає в будинку АДРЕСА_1 , однак хто саме вчинив самовільне підключення до електромережі не встановив позивач.
Вважає, що позивач безпідставно вказав його відповідачем по справі лише на підставі реєстрації за вказаною адресою.
Зазначає, що протягом життя в даному будинку АДРЕСА_1 позивач не заключав договори на розподіл електроенергії ні з його матір`ю, ні з ним.
Вказує, що в рішенні суд першої інстанції посилається, що відповідачі підписали акт за результатом комісії від 18.01.2024 року, однак при складанні даних документів та виявлення порушення він за станом здоров`я навіть не міг зрозуміти дій комісії, тому підписував, як йому пояснили, та сам зрозумів факт самовільного підключення до електричної мережі. 
Представники комісії не пояснили про можливість оскарження їх актів, не повідомили про присутність на засіданні комісії.
Крім того, його сестра ОСОБА_2 , яка зареєстрована та проживає у м.Києві, пояснила йому та представникам комісії, що просила сторонніх осіб включити в будинку електричний обігрівач, вказавши, що електроенергія в будинку була і жодної причини до самовільного підключення до мережі електропостачання не могло бути, а мова йшла про ремонт газового котла і тимчасового обігрівання однієї кімнати в будинку.
Представник ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» подав відзив на апеляційну скаргу, в якій просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Вказує, що судом першої інстанції встановлено, що на підставі типового договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідно до паспорту точки розподілу/передачі електричної енергії (додаток №2 до типового договору) позивач, як ліцензований постачальник, надає послуги розподілу електричної енергії за адресою: 
АДРЕСА_1 , де відкрито відповідний особовий рахунок споживача № НОМЕР_1 .
Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований, а тому є споживачем відповідних комунальних послуг, що надаються за вказаною адресою, що підтверджується листом 
№731/03-19 від 27.05.2024 року Виконавчого комітету Гребінківської селищної ради.
З акту про порушення №К 046668 від 18.01.2024 року вбачається, що при користуванні електричною енергією за вказаною адресою здійснено самовільне підключення струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі позивача з порушенням схеми обліку прихованим способом, чим порушено пункт 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 /зі змінами/ (далі - ПРРЕЕ). Відповідачі обидва підписали вказаний акт.
Зазначає, що за результатами засідання комісії по розгляду вказаного акту про порушення складено протокол №268 від 05.03.2024 року, відповідно до якого акт підлягає розрахунку згідно п.8.4.13 формула 10 ПРРЕЕ, та нараховано вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення за період 366 днів. Відповідачі не були присутні на зазначеному засіданні комісії, проте судом враховано, що відповідачі були належним чином повідомлені про вказане засідання відповідним листом позивача №04/530/805 від 13.02.2024 року, який було отримано відповідачами за адресою надання послуг 22.02.2024 року. До вказаного протоколу розраховано обсяг вартості не облікованої електричної енергії в сумі 128 938 грн. 44 коп.
Отримавши від позивача електричну енергію у неправомірний спосіб, шляхом порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, відповідач не здійснив на користь позивача оплату за спожиту електроенергію.
Відповідач ОСОБА_1 не повідомив позивача про зміну споживача у зв`язку зі смертю своєї матері (власника особового рахунку № НОМЕР_1 ) та не ініціював укладення нового договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Він як споживач електричної енергії здійснював оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, а тому відповідно до п.2.1.6 ПРРЕЕ між сторонами діє договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Відсутні відомості про те, що на виконання вимог пункту 2.1.7 ПРРЕЕ, у зв`язку зі своєю незгодою як споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, відповідач ОСОБА_1 , як споживач добровільно припинив використовувати електричну енергію із системи розподілу/передачі, та подав оператору системи письмову заяву про припинення розподілу/передачі електричної енергії на його об`єкт.
Правових підстав для задоволення вимог позивача стосовно відповідачки ОСОБА_2 суд не знайшов, оскільки вона не є власником зазначеного домоволодіння, не зареєстрована і не проживає за вказаною адресою, отже не має й обов`язку утримувати дане нерухоме майно і сплачувати відповідні комунальні платежі.
Підставою апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції відповідач  вказує відсутність у нього договору про розподіл електричної енергії та невстановлення судом особи, якою було здійснено самовільне підключення електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, що на його думку звільняє його від передбаченої відповідальності, адже безпосередньо він такого підключення не здійснював перебуваючи на стаціонарному лікуванні.
Проте, такі доводи відповідача є надуманими, голослівними та не підтверджуються жодною нормою права. Натомість відповідач не заперечує факту володіння та користування ним житловим будинком, де було виявлено порушення ПРРЕЕ після смерті матері, без права розпорядження цим майном у зв`язку з відсутністю зареєстрованого у встановленому порядку права власності на нього.
Згідно з п.2.1.3 ПРРЕЕ ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач. При цьому жоден з відповідачів, користуючись електричною енергією за вказаною адресою не повідомив позивача про факт смерті їхньої матері та зміну споживача електричної енергії.
Відповідно до абз.2 п.2.1.6 ПРРЕЕ фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема, повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії. Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проживає за місцем виявленого порушення ПРРЕЕ та оплачує спожиту ним електроенергію, отже, ним акцептовано умови публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, що розміщений на головній сторінці веб-сайту позивача за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Тому той факт, що відповідачі особисто не вчиняли дій по приєднанню належної їм електроустановки приховано, з порушенням схеми обліку не звільняє їх від відповідальності перед позивачем за безоблікове споживання електричної енергії. Більше того, як вказують самі відповідачі, їм було достеменно відомо про факт безоблікового підключення і їх влаштовували такі обставини незалежно від причин.
Факт самовільного підключення з порушенням схеми обліку підтверджується належними та допустимими доказами і не заперечується відповідачами, а для розгляду даної категорії справ визначальним є саме наявність факту порушення ПРРЕЕ. При цьому неважливо хто вчинив порушення, адже відповідальність за безоблікове споживання електроенергії у відповідності до чинного законодавства покладається саме на споживача (власника/користувача) електроустановки, де виявлено таке порушення. Не звільняє відповідача від відповідальності й відсутність паперового договору з позивачем. Так, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути правовою підставою для звільнення споживача від оплати за спожиті послуги. Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.03.2024 року у справі №462/1232/23.
Зважаючи на те що відповідач ОСОБА_1 проживає у вказаному житловому будинку та користується житлово-комунальними послугами, а відповідач ОСОБА_2 має безперешкодний доступ до нього та надавала дозвіл своєму родичу здійснити безоблікове підключення обігрівача, щоб врятувати це майно від пошкоджень, що підтверджується відповідними матеріалами справи - відповідач відповідає перед позивачем за весь період використання необлікованої внаслідок порушення електроенергії, що передував дню виявлення цього порушення, згідно п.3 абз.1 п.8.4.8 ПРРЕЕ. 
Крім того, вчинення виявленого самовільного підключення виконано прихованим способом, який не можливо було виявити без застосування спеціальних технічних засобів, що свідчить про прямий умисел виконавця приховати сліди безоблікового споживання і не може мати достовірного підтвердження початку перебігу таких неправомірних дій та безоблікового використання електроенергії.
Отже, матеріали справи містять належні та допустимі докази вчиненого порушення. При цьому факт самовільного підключення відповідачами визнається та підтверджується складеним у повній відповідності до приписів чинних норм права, актом про порушення, в сукупності з іншими доказами та відсутністю у відповідачів належних доказів, які б свідчили про інше. Натомість доводи апеляційної скарги не знаходять свого підтвердження та зводяться лише до недоведених припущень про необхідність встановлення особи, яка виконувала неправомірні дії в інтересах відповідачів, що є недоречним, адже саме споживач електричної енергії несе відповідальність за її безоблікове споживання в належному йому домоволодінні. 
Чинне законодавство передбачає відповідні нарахування саме таким чином, як це було зроблено позивачем. Відповідачі в судовому порядку рішення комісії (позивача) про нарахування вартості необлікованої електроенергії не оскаржували, але й вартість необлікованої електроенергії, всупереч приписам п.8.2.7 ПРРЕЕ - не оплатили. Матеріали справи не містять належних доказів, які б спростовували факт виявленого порушення. Не визначено відповідачами й належних правових підстав, за яких можливо було б скасовувати рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що у суду відсутні відомості про те, що на виконання вимог пункту 2.1.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії, у зв`язку зі своєю незгодою як споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, відповідач ОСОБА_1 як споживач добровільно припинив використовувати електричну енергію із системи розподілу/передачі та подав оператору системи письмову заяву про припинення розподілу/передачі електричної енергії на його об`єкт.
Крім того, суд не вбачав правових підстав для задоволення вимог позивача стосовно відповідачки ОСОБА_2 , оскільки вона не є власником зазначеного домоволодіння та не зареєстрована і не проживає за вказаною адресою, а тому вона не має обов`язку утримувати дане нерухоме майно і сплачувати відповідні комунальні платежі.
Також, суд вважав помилковим та юридично необґрунтованими викладені за змістом відповіді на відзиви твердження представника позивача про те, що відповідачка ОСОБА_2 має безперешкодний доступ до вказаного домоволодіння та надала своєму родичу дозвіл на неправомірне підключення обігрівача, оскільки вказані обставини не є підставою для юридичної відповідальності ОСОБА_2 у зв`язку із виявленими порушеннями.
Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Судом встановлено, що на підставі типового договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії відповідно до паспорту точки розподілу/передачі електричної енергії (додаток №2 до типового договору) позивач, як ліцензований постачальник, надає послуги із користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 , де відкрито відповідний особовий рахунок споживача № НОМЕР_1 .
Також, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований, а тому є споживачем відповідних комунальних послуг, що надаються за вказаною адресою, що підтверджується листом 
№731/03-19 від 27.05.2024 року Виконавчого комітету Гребінківської селищної ради.
З наданого позивачем на підтвердження свої вимог Акту про порушення №К 046668 від 18.01.2024 року вбачається, що при користуванні електричною енергією за адресою: 
АДРЕСА_1 здійснено самовільне підключення струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі ОСР з порушенням схеми обліку прихованим способом, чим порушено пункт 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312.
Відповідачі обидва підписали вказаний акт.
За результатами засідання комісії по розгляду Акту про порушення №К 046668 від 18.01.2024 року, складено протокол №268 від 05.03.2024 року, відповідно до якого акт підлягає розрахунку згідно п.8.4.13. формула 10 Правил роздрібного ринку електричної енергії та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією за період 366 днів. 
За змістом вказаного протоколу вбачається, що відповідачі не були присутні на зазначеному засіданні комісії.
Проте, відповідачі були належним чином повідомлені про вказане засідання відповідним листом позивача №04/530/805 від 13.02.2024 року, який було отримано відповідачами за адресою надання послуг 22 лютого 2024 року.  
До вказаного протоколу розраховано обсяг вартості не облікованої електричної енергії в сумі 128 938 грн. 44 коп.
Зазначений розрахунок здійснено позивачем відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562.
Таким чином, отримавши від позивача електричну енергію у неправомірний спосіб, шляхом порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, відповідач не здійснив на користь позивача оплату за спожиту електроенергію.
За ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно з ч.1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» у цьому Законі термін «споживач» вживається у такому значенні - фізична особа, в тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.
Відповідно до статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу; постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.
За нормами статті 71 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
Відповідно до пункту 42 Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживач електричної енергії зобов`язаний також:
- користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів);
- здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.
Згідно з пунктом 8.4.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії оператор системи визначає обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил та/або виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки, відповідно до вимог цієї глави.
Норма частини першої статті 11 ЦК України передбачає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
За ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права (прав та законних інтересів), має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч.1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана манну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Так як під час розгляду справи встановлено, що за адресою споживання відповідача ОСОБА_1 здійснено самовільне підключення електроустановок до електричної мережі ОСР з порушенням схеми обліку прихованим способом, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що споживачем порушено Правила роздрібного ринку електричної енергії, чим завдано позивачу збитків, а тому, права останнього як постачальника електричної енергії, необхідно захистити.
Статтею 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
Також, суд вважав безпідставними і необґрунтованими заперечення відповідача ОСОБА_1 відносно його перебування на стаціонарному лікуванні в період часу від 25 грудня 2023 року до 06 січня 2024 року, оскільки зазначені обставини абсолютно не спростовують факт здійснення за адресою реєстрації та проживання споживача ОСОБА_1 самовільного підключення струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі ОСР з порушенням схеми обліку прихованим способом.
Крім того, суд вірно не прийняв до уваги та відхилив викладені у відзиві на позов заперечення стосовно того, що особовий рахунок оформлено на померлу особу, оскільки відповідно до вимог пункту 2.1.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії, ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.
Однак, в порушення наведених вимог, ОСОБА_1 не повідомив позивача як постачальника електроенергії про зміну споживача у зв`язку зі смертю своєї матері (власника особового рахунку № НОМЕР_1 ) та не ініціював укладення нового договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.
До того ж, пунктом 2.1.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії в частині розрахунків за послуги оператора системи діє, якщо згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією відповідного електропостачальника оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії забезпечує споживач.
Так, відповідач ОСОБА_1 , як споживач здійснював оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, а тому слід вважати, що відповідно до пункту 2.1.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що у даному випадку між сторонами діє договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.
Також, відсутні відомості про те, що на виконання вимог пункту 2.1.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії, у зв`язку зі своєю незгодою, як споживача, приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, відповідач ОСОБА_1 , як споживач, добровільно припинив використовувати електричну енергію із системи розподілу/передачі та подав оператору системи письмову заяву про припинення розподілу/передачі електричної енергії на його об`єкт.
Разом з тим, суд вірно не вбачав правових підстав для задоволення вимог позивача стосовно відповідачки ОСОБА_2 , оскільки остання не є власником зазначеного домоволодіння та не зареєстрована і не проживає за вказаною адресою, а тому вона не має обов`язку утримувати дане нерухоме майно і сплачувати відповідні комунальні платежі.
Також, суд вірно вважав помилковим та юридично необґрунтованими викладені за змістом відповіді на відзиви твердження представника позивача про те, що відповідачка ОСОБА_2 має безперешкодний доступ до вказаного домоволодіння та надала своєму родичу дозвіл на неправомірне підключення обігрівача, оскільки вказані обставини не є підставою для юридичної відповідальності ОСОБА_2 у зв`язку із виявленими порушеннями.
Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.  
Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.
Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в  рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.  
Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2024 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 02 грудня 2024 року.

Головуючий:  

Судді: