ПОСТАНОВА 
іменем України

18 грудня 2024 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 398/5292/23
провадження № 22-ц/4809/1548/24 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач),  Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

учасники справи: 
позивач - Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради, 
відповідач -  ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Воробйов Олег Миколайович, на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 21 серпня 2024 року у складі судді Стручкової Л.І.,

ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2023 року Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.
В обґрунтування позову вказало, що 24 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради із заявою про призначення їй державної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям. Рішенням від 08 квітня 2020 року відповідачу призначено соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01 березня 2020 року по 30 червня 2020 року у щомісячному розмірі 3131,63 грн, з 01 липня 2020 року по 31 серпня 2020 року у щомісячному розмірі 5190,20 грн. Розпорядженням від 22 червня 2020 року відповідачу проведено перерахунок допомоги, відповідно до якого щомісячний її розмір з 01 липня 2020 року по 31 липня 2020 рік становив 3947,07 грн. Також, рішенням від 08 квітня 2020 року відповідачу призначено соціальну допомогу на дітей одиноким матерям з 01 березня 2020 року по 31.08.2020 року у щомісячному розмірі 372,80 грн. Розпорядженням від 22 червня 2020 року відповідачу проведено перерахунок допомоги, відповідно до якого щомісячний її розмір з 01 липня 2020 року по 31 липня 2020 рік становив 452,80 грн. Рішенням від 04 вересня 2020 року відповідачу було відмовлено у наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям. Особи при поданні документів для призначення державної соціальної допомоги зобов`язанні вказати достовірні дані про доходи сім`ї та майновий стан. Під час проведення вибіркової перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за державною допомогою, 03 вересня 2020 року було виявлено, що відповідач при зверненні з заявою про призначення допомоги не задекларував дохід від продажу 09 січня 2020 року нерухомого майна у сумі 38711,11 грн. Достеменно знаючи про необхідність вказувати достовірні дані про доходи сім`ї та майновий стан відповідачка свідомо ввела позивача в оману та незаконно отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та допомогу на дітей одиноким матерям. 09 листопада 2020 року ОСОБА_1 направлено повідомлення №3326/21 про необхідність повернення надміру виплаченої допомоги на дітей одиноким матерям у сумі 2396,80 грн, та малозабезпеченим сім`ям - 20420,66 грн, які відповідачем не повернуті. 
Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з ОСОБА_1 безпідставно отримані грошові кошти у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 20420,66 грн, та безпідставно отримані грошові кошти у вигляді державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям і розмірі 2396,80 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн.
Рішенням Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 26 лютого 2021 року №117 змінено найменування Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради на Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради (а.с.28).
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 21 серпня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради безпідставно отримані грошові кошти у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у сумі 20420,66 грн та безпідставно отримані грошові кошти у вигляді державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям у сумі 2396,80 грн, а всього 22817,46 грн. Вирішено питання судових витрат.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Воробйов Олег Миколайович, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Представник Управління соціального захисту населення Подільської районної у місті Кропивницькому ради направив до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 21 серпня 2024 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення. Вважав, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права. 
Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 24 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради із заявою про призначення їй державної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям (а.с.5-6)
24 березня 2020 року ОСОБА_1 подала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги за період з 01 вересня 2019 року по 29 лютого 2020 року (а.с.7-8).
Рішенням Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради від 08 квітня 2020 року ОСОБА_1 призначено соціальну допомогу на дітей одиноким матерям з 01 березня 2020 року по 31 серпня 2020 року у щомісячному розмірі 372,80 грн. Розпорядженням від 22 червня 2020 року відповідачу проведено перерахунок допомоги, відповідно до якого щомісячний її розмір з 01 липня 2020 року по 31 липня 2020 рік становив 452,80 грн (а.с.9-12).
Рішенням Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради від 08 квітня 2020 року ОСОБА_1 призначено соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01 березня 2020 року по 30 червня 2020 року у щомісячному розмірі 3131,63 грн, з 01 липня 2020 року по 31 серпня 2020 року у щомісячному розмірі 5190,20 грн. Розпорядженням позивача від 22 червня 2020 року відповідачу проведено перерахунок допомоги, відповідно до якого щомісячний її розмір з 01 липня 2020 року по 31 липня 2020 рік становив 3947,07 грн (а.с.13-15).
03 вересня 2020 року під час проведення вибіркової перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за державною допомогою, було виявлено, що відповідач при зверненні з заявою про призначення допомоги не задекларував дохід від продажу 09 січня 2020 року нерухомого майна на суму 38711,11 грн. Актом про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення соціальної допомоги, від 03 вересня 2020 року виявлено, що ОСОБА_1 не задекларувала дохід від продажу 09 січня 2020 року нерухомого майна на суму 38711,11 грн, а тому необхідно здійснити перерахунок допомоги (а.с.20).
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №222025338 ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належала квартира АДРЕСА_1 . Припинення права власності відбулося 09 січня 2020 року на підставі договору купівлі-продажу №62 (а.с.22).
Рішенням Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради від 04 вересня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям (а.с.16).
09 листопада 2020 року ОСОБА_1 направлено повідомлення №3326/21 про необхідність повернення надмірно виплаченої допомоги на дітей одиноким матерям на суму 2396,80 грн, та повідомлення №3326/21 про необхідність повернення надмірно виплаченої допомоги малозабезпеченим сім`ям на суму 20420,66 грн (а.с.26, 27).
Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 при зверненні до Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради 24 березня 2020 року із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям, свідомо надано недостовірну інформацію, що впливає на право призначення допомоги на дітей одиноким матерям та на розмір допомоги малозабезпеченим сім`ям, що є зловживанням з боку відповідача.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду, виходячи з такого.
Нарахування та виплата допомоги малозабезпеченим сім`ям проводиться відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250 (далі по тексту - Порядок №250) .
Відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державною соціальною допомогою малозабезпеченим сім`ям є щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі у розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України.
Згідно зі ст.4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї.
Порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 2-3 Порядку №250 визначено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та м. Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї.
Відповідно до п. 5 Порядку №250 державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначаються з місяця звернення особи строком на шість місяців. Для призначення допомоги подається в установленому порядку довідка про склад сім`ї та декларація про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї). При цьому допомога призначається на основі середньомісячного сукупного доходу сім`ї за останні шість місяців, що передують місяцю звернення, сукупного доходу осіб, які входять до складу сім`ї.
Статтею 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» передбачено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.
Згідно з п.34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 (у редакції, чинній на час призначення допомоги) (далі по тексту Порядок №1751), допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. 
Пунктом 46 Порядку №1751 передбачено обов`язок осіб, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, повідомляти у десятиденний строк органи соціального захисту населення у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги. 
Відповідно до п.49 Порядку №1751 особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом.
Тобто, чинним законодавством покладено на особу, яка звернулась за призначенням усіх видів соціальної допомоги, обов`язок подавати достовірні відомості про обставини, що впливають на умови її призначення та виплати, і лише у разі умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними, з такої особи стягується сума виплаченої допомоги.
Пунктом 25 Порядку №250 передбачено, що у разі, якщо малозабезпеченою сім`єю приховано або подано недостовірні дані про доходи та майновий стан або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого надміру виплачено кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої сім`ї; повідомляють уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. Суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги повертаються: отримувачем державної соціальної допомоги самостійно; за згодою отримувача державної соціальної допомоги у повному обсязі за рахунок її наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок суми наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених сум державної соціальної допомоги такі суми стягуються в судовому порядку.
Відповідно до вимог ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно зі ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню, зокрема, безпідставно набута допомога, надана фізичній особі як засіб до існування, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Із зазначеної норми Закону випливає, що законодавцем передбачено два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
Установивши свідому недобросовісність дій відповідача при зверненні для отриманням допомоги, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про стягнення безпідставно отриманих коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність заяви про застосування строку позовної давності, виходячи з такого.
Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).
Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Як вбачається з розрахунків переплати (а.с.24, 25) період за який надміру виплачена допомога на дітей одиноким матерям в сумі 2396,80 грн. та допомога малозабезпеченим сім`ям в сумі 20420,66 грн. охоплює березень - серпень 2020 року.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Частиною 1 ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
Дію карантину, встановленого зазначеною Постановою, було неодноразово продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ по 30.06.2023 року.
Постановою КМУ від 27.06.2023 року №651 з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 р. на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Таким чином, карантин на території України було встановлено безперервно з 12.03.2020 по 30.06.2023 року.
Разом з цим, відповідно Закону України № 2120-IX від 15.03.2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено розділом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, якій неодноразово було продовжено та який діє дотепер.
Слід зазначити, що строк позовної давності підпадає під дію матеріального Закону, який регулюється п.12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, та не є процесуальним строком.
З огляду на викладене вище колегія суддів приходить до висновку, що, ухвалюючи рішення суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи та дав належну оцінку всім доказам, наданим сторонами, а в рішенні навів переконливі доводи на обґрунтування своїх висновків, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі  статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Воробйов Олег Миколайович, залишити без задоволення, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 21 серпня 2024 року - без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя         О.І. Чельник
Судді         О.Л. Карпенко
        С.І.Мурашко