УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 листопада2024 року
м. Київ
справа № 369/15469/24
провадження № 51-5018 ск 24
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
перевірила касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року й
установила:
Як убачається з матеріалів за касаційною скаргою та наявних у Верховному Суді даних, Київський апеляційний суд 21 жовтня 2024 року скасував ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 вересня 2024 року, і  постановив нову, якою задовольнивши частково клопотання слідчого, продовжив ОСОБА_5 строк тримання під ватрою до 26 жовтня 2024 року включно, із можливістю внесення застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Захисник ОСОБА_4 , не погодившись із таким рішенням апеляційного суду, оскаржила його в касаційному порядку.
Дослідивши скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.
Норми Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) установлюють, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, котре складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 1 ст. 1 КПК).
Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у визначених законом випадках.
Відповідно до Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і  статус суддів» Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції в  порядку, встановленому процесуальним законом (п. 1 ч. 2 ст. 36). Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись принципом верховенства права (ст. 48). Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ст. 14).
Провадження в суді касаційної інстанції здійснюється за правилами гл. 32 КПК. У  цій главі міститься норма процесуального права, котра встановлює вичерпний перелік судових рішень, що належать до предметаперевірки в порядку касаційної процедури. Конкретне унормування предмета ревізії суду касаційної інстанції є втіленням принципу юридичної визначеності.
За правилами ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в  апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не  підлягають.
Отже, виходячи з нормативного регулювання, оспорювана захисником ухвала не  належить до предмета перевірки суду касаційної інстанції.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Тому колегія суддів вважає, що необхідно відмовити у відкритті провадження за  касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 . 
Наведена позиція відповідає усталеній практиці Верховного Суду (наприклад, ухвали від 4 вересня, 9 та 12 жовтня, 21 грудня 2023 року, 5 та 12 лютого, 13 червня 2024 року, справи № 991/5499/22, № 161/12840/23,№ 761/31731/23,№ 331/1037/22, № 991/6415/23, № 991/9532/23,№ 757/43290/23).
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів
постановила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року стосовно підозрюваного ОСОБА_5 . 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                          ОСОБА_3